Справа № 766/5782/21
н/п 2/766/753/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участі секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, -

ВСТАНОВИВ :
Позивач у квітні 2021 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідачів спричинену моральну шкоду, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у розмірі 1500000,00 грн. за рахунок коштів державного бюджету, а також покласти на останніх судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом тривалого часу він незаконно перебував під кримінальним переслідуванням з боку органів досудового розслідування та прокуратури, що спричинило йому значні моральні страждання, погіршення стану здоров`я, порушення звичного способу життя та негативно вплинуло на його ділову репутацію.
Позивач вказав, що 20.11.2009 року прокурором Високопільського району Херсонської області за результатами перевірки дотримання законодавства при реформуванні аграрного сектору економіки в діяльності ТОВ «Таврія» та ПФ «Вагрант» було порушено кримінальну справу за фактом розкрадання майна ТОВ «Таврія» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У подальшому були порушені кримінальні справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України, які були об`єднані в одне провадження.
28.01.2011 року позивача було притягнуто як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 209 КК України, а 24 березня 2011 року йому було пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209 та ч. 2 ст. 366 КК України. Надалі кримінальна справа неодноразово поверталася на додаткове розслідування, змінювалася правова кваліфікація інкримінованих діянь, частина обвинувачень була закрита або виключена з обсягу обвинувачення.
Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 липня 2013 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Однак ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2013 року зазначений вирок було скасовано, а кримінальну справу направлено для проведення додаткового розслідування.
У подальшому кримінальне провадження неодноразово закривалося та поновлювалося. Остаточно постановою слідчого слідчого відділення Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області від 17 травня 2018 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Позивач зазначив, що незаконне кримінальне переслідування тривало понад вісім років, упродовж яких він перебував у стані постійної психологічної напруги, був змушений доводити свою невинуватість, брати участь у численних слідчих та судових діях, що негативно вплинуло на його фізичний та психоемоційний стан.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
17.06.2021 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника Головного управління Національної поліції в Херсонській області, який не визнає позовні вимоги та обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 . Представником відповідача зазначено, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 1000000,00 грн., а також обґрунтування розумності розміру моральної шкоди.
22.06.2021 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника Прокуратури Херсонської області, який повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Представником відповідача звернуто увагу на те, що позивач з аналогічним позовом з тих самих підстав та до тих самих відповідачів звертався у 2019 році, проте позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із поданням Добіним Володимиром Леонідовичем відповідної заяви.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2021 року задоволено клопотання позивача про призначення експертизи та витребування доказів. Призначено судову психологічну експертиз, проведення якої доручено експертам Одеського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Витребувано в слідчому відділенні Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12014230110000848 від 27.11.2013 року.
14.07.2021 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області на виконання ухвали від 30.06.2021 року від Відділу поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшли витребувані документи, а саме матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 12014230110000848 від 27.11.2013 року.
15.07.2021 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника Державної казначейської служби України, яка просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із необґрунтованістю.
24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено.
Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних Херсонському міському суду Херсонської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.
22.10.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшов висновок експерта № 21-3922 від 27.01.2022 року судової психологічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 766/5782/21.
Розпорядженням керівника апарату суду № 01-09/1938/24 від 24.10.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 766/5782/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Херсонського міського суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, справа №766/5782/21 надійшла до провадження судді Шестакової Я.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2024 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
08.11.2024 року на адресу Херсонського міського суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області – Казиміра М.М., який заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю складу деліктного зобов`язання, а також вказує на те, що відповідач не був учасників правовідносин, що склалися між ОСОБА_1 та органами досудового розслідування.
21.11.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області – Мирилка В.В., який просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із необґрунтованістю розміру спричиненої моральної шкоди.
02.12.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшли додаткові пояснення відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області – Мирилка В.В., який просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також зазначає, що позивач не перебував під слідством у періоди: з 20.11.2009 по 28.01.2011 (15 місяців); з 30.10.2012 по 25.06.2013 (8 місяців); з 03.10.2014 по 04.06.2015 (8 місяців); загальний розмір перебування ОСОБА_1 . Під слідством становить 89 місяців, а не 120 місяців, як було зазначено у позовній заяві.
02.12.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшли додаткові пояснення представника відповідача Херсонської обласної прокуратури – Христюк В.В., яка просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 був учасником низки судових процесів, а, отже, погіршення фізичного здоров`я можуть бути пов`язані із вказаними подіями.
03.12.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява про збільшення позовних вимог за підписом представника позивача – адвоката Подшибякіна Я.Є.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області в Херсонській області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник Прокуратури Херсонської області в судове засідання не з`явилася, в судовому засіданні 04.06.2025 року позовні вимоги визнала частково, лише за період, протягом якого позивач перебував під слідством, тобто з 28.01.2011 року по 17.05.2018 року, який складає 87 місяців. Зазначила, що розмір моральної шкоди складає 8000,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) помножені на 87 місяців (строк перебування під слідством). Висновок експерта вважає неналежним доказом, оскільки предметом експертного дослідження не виступало питання визначення глибини страждань позивача.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що 20.11.2009 року прокурором Високопільського району за результатами розгляду матеріалів наглядової перевірки щодо дотримання законодавства при реформуванні аграрного сектору економіки в діяльності ТзОВ «Таврія» та ПФ «Вагрант» порушено кримінальну справу по факту розкрадання чужого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія», шляхом привласнення та зловживання службовими особами за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, про що винесено відповідну постанову.
30.12.2009 року прокурором Високопільського району за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 60058-09 порушено кримінальну справу по факту легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом службовими особами ПФ «Вагрант» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, про що винесено відповідну постанову.
30.12.2009 року слідчим прокуратури Високопільського району Херсонської області прийнято кримінальну справу, порушену по факту легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом службовими особами ПФ «Вагрант» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України до свого провадження, об`єднано в одне провадження з кримінальною справою № 60058-09. Об`єднаній кримінальній справі присвоєно № 60058-09.
30.12.2009 року слідчим прокуратури Високопільського району Херсонської області за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 порушено за фактом службового підроблення офіційних документів кримінальну справу (додатковий епізод) за ознаками злочину, передбаченого ст.. 366 ч. 2 КК України, прийнято справу до свого провадження, та об`єднано з кримінальною справою № 600058-09. Об`єднаній кримінальній справі присвоєно № 600058-09.
28.01.2011 року слідчим прокуратури Високопільського району Херсонської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого по кримінальній справі № 600058-09, пред`явивши йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5; 209 ч. 1 КК України.
24.03.2011 року слідчим прокуратури Високопільсокого району Херсонської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого по кримінальній справі, пред`явивши йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2; 209 ч. 1; 366 ч. 2 КК України.
Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області по справі № 1-133/11 від 29.03.2012 року, кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України повернуто Великоолександрівському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області по справі № 11/2190/125/2012 від 22.05.2012 року апеляцію прокурора залишено без задоволення, а постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.03.2012 року – без змін.
24.09.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 222 КК України.
24.09.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_1 по кримінальній справі за ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції 2011 року).
24.09.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_1 по кримінальній справі за ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2011 року).
15.10.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_1 по кримінальній справі за ч. 1 ст. 222 КК України на ч. 2 ст. 222 КК України (в редакції 2011 року).
30.10.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_1 по кримінальній справі за ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції 2011 року).
30.10.2012 року прокурором Великолепетиської міжрайонної прокуратури за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 600058-09 кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 в частині пред`явленого обвинувачення за ст. 209 КК України закрито на підставі п. 1 ст. 213 КПК України.
30.10.2012 року Великолепетиським міжрайонним прокурором затверджено Обвинувальний висновок по кримінальній справі № 600058-09 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
25.06.2013 року Великоолександрівським міжрайонним прокурором Херсонської області, підтримуючи державне обвинувачення, змінено обвинувачення підсудному ОСОБА_1 . Виключено з обвинувачення ст. 364-2 ч. 2 КК України – зловживання повноваженнями. Нове обвинувачення викласти в наступній редакції: своїми діями ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 358 ч. 4 КК України (в редакції 2001 року) – використання завідомо підробленого документа.
Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області по справі № 650/1931/12 від 29.07.2013 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 510,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області по справі № 11/791/1224/2013 від 08.10.2013 року скасовано вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.07.2013 року щодо ОСОБА_1 . Кримінальну справу направлено для проведення додаткового розслідування прокурору Великолепетиської міжрайонної прокуратури Херсонської області.
03.10.2014 року заступником начальника слідчого відділення Великоолександрівського РВ УМВС в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230110000848 від 27.11.2013 року, постановлено закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
04.06.2015 року заступником Великоолександрівського міжрайонного прокурора Херсонської області скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 03.10.2014 року, винесену слідчим СВ Великоолександрівського РВ (з обслуговування В.Олександрівського та Високопільського районів) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013230110000848 від 27.11.2013 року. Кримінальне провадження № 12013230110000848 від 27.11.2013 року направлено до СВ Великоолександрівського РВ (з обслуговування В.Олександрівського та Високопільського районів) УМВС України для організації проведення досудового розслідування.
17.05.2018 року слідчим слідчого відділення Високопільського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230110000848 від 27.11.2013 року, постановлено закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Щодо стану здоров`я позивача судом встановлено наступне.
Згідно виписки з історії хвороби № 00877, наданої Клінічною лікарнею Суворовського району м. Херсона, пацієнт ОСОБА_1 перебував у кардіологічному відділенні з 29.01.2010 по 10.02.2010 року. Діагноз: ІХС. Прогресивна стенокардія з 04.01.-30.01.2010; стенокардія у стані напруження та спокою ІІІ-IV ФК; кардіосклероз дифузний, Ех, СН-1; гіпертонічна хвороба ІІ ст.., 2 ст., ДЕ-ІІ ст.., ризик ІV; ожиріння 2-3 ст. Зі змісту вказаної виписки вбачається, що пацієнт хворіє приблизно 4-5 років.
17.02.2010 та 24.02.2010 року ОСОБА_1 було направлено до Миколаївського обласного кардіологічного центру для проходження обстеження.
Відповідно до Довідки № 2018 від 26.02.2010 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному центрі Миколаївської обласної лікарні з 24 по 26 лютого 2010 року.
Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 673738 від 27.11.2017 року, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності.
У відповідності до витягу з історії хвороби № 05921, наданого Комунальним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня», пацієнт ОСОБА_1 перебував у кардіологічному відділенні з 18.06.2012 по 30.06.2012 року. Діагноз: ИХС. Стенокардія напруги та спокою, ІУ ФК. Кардіосклероз післяінфарктний (2009 р.), КВГ + 1 стент 2010 р., Ех, СН-ІІ-А; гіпертонічна хвороба ІІІ ст.. (ГЛШ, ГІМ 2009), 3 ст., кризовий перебіг, ризик ІV. ДЕП-ІІ. Ожиріння ІІ ст. ЖКХ, калькульозний холецистит, н/фаза. Хр. Панкреатит, н/фаза.
Згідно витягу з історії хвороби № 12255, наданого Комунальним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня», пацієнт ОСОБА_1 перебував у кардіологічному відділенні з 17.12 по 28.12.2012 року. Діагноз: ІХС. Стенокардія напруги та спокою, ІУ ФК. Кардіосклероз післяінфарктний (2009 р.), КВГ + 1 стент в І.2010 р., порушення ритму, Ех, СН-ІІ-А; гіпертонічна хвороба ІІІ ст. (ГЛШ, ГІМ 2009), 3 ст., ризик ІУ. ДЕП-ІІІ.Надлишкова вага тіла.
Відповідно до витягу з історії хвороби № 04281, наданого Комунальним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня», пацієнт ОСОБА_1 перебував у кардіологічному відділенні з 24.04 по 30.04.2013 року. Діагноз: ІХС. Нестабільна стенокардія з 23.04. по 25.04.13 р. Стенокардія спокою та напруги, ІУ ФК. Кардіосклероз післяінфарктний (2009 р.), КВГ + стентування в І.2010 р., Ех, СН-ІІ-А. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.. (ГЛШ, ГПМК 2009). ДЕП-ІІІ ст., кризовий перебіг, ризик ІУ.
Згідно виписки № 11766 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 28.11.2013 по 10.12.2013 року. Діагноз: ІХС. Стенокардія спокою та напруги, ІУ ФК. Кардіосклероз післяінфарктний (2009р.), КВГ + 1 стент, Ех, СН-ІІ-А. 
У відповідності до виписки № 11941 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 06.12.2014 по 19.12.2014 року. Діагноз: ІХС. Стенокардія спокою та напруги, ІУ ФК. Кардіосклероз післяінфарктний (2009р.), КВГ + 1 стент (2010 р.), порушення ритму по типу Ех, СН-ІІ-А. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.. (ГЛШ, ГПМК в 2009 р.), 3 ст., ДЕП-ІІІ ст.., ризик ІУ. Цукровий діабет, 2 тип, легка форма, компенсація. Ожиріння ІІ ст.
Окрім цього судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Прокуратури Херсонської області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2020 року по справі № 766/11337/19 вказану позовну заяву залишено без розгляду та роз`яснено позивачу право на звернення до суду із заявою повторно після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.
Згідно висновку експерта № 21-3922 судової психологічної експертизи від 27.01.2022 року, встановлено наступні обставини:
ситуація, яка пов`язана із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є психотравмувальною для нього;
питання виміру глибини та інтенсивності психотравмуючого впливу, згідно визначеної ситуації, на особистість ОСОБА_1 не вирішувалось, оскільки не є компетенцією експерта-психолога;
ОСОБА_1 завдані страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується за справою;
орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 , становить 1000000,00 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно з частинами першою, другою та сьомою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. 
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Порядок відшкодування такої шкоди визначається Законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).
Статтею 1 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94 ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:
1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;
2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;
3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства».
У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.
Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої статті 2 Закону).
Положеннями статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі й моральна шкода.
Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету (стаття 4 вказаного Закону).
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Положеннями статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відшкодування моральної шкоди, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що «моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості».
Встановлення правильного періоду перебування особи під слідством і судом впливає на правильність визначення мінімального розміру моральної шкоди, який не може бути зменшено.
У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2023 року у справі №308/12810/21 зроблено висновок, що суди попередніх інстанції правильно визначили період перебування під слідством і судом та керувалися тим, що цей строк обмежується днем набрання законної сили виправдувальним вироком суду. Суди правильно виходили з того, що строк розгляду справи судом касаційної інстанції не входить у період перебування особи під слідством і судом, оскільки вважається, що особа перебуває під слідством і судом до набрання виправдувальним вироком законної сили.
Закриття кримінального провадження щодо фізичної особи з реабілітуючих підстав є підтвердженням незаконних дій органів досудового розслідування, які в судовому порядку додатково не потрібно такими визнавати. Даний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4 цс 19).
Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
Тобто, законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати (постанова Верховного Суду від 01 травня 2024 року у справі № 163/1613/22). 
З метою правильного та однакового застосування судами норм матеріального та процесуального права, склалася доволі чітка судова практика під час вирішення судами цієї категорії справ.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 201/10234/20 зроблено висновок, що визначення мінімального розміру моральної шкоди свідчить про неможливість спору щодо її розміру, якщо потерпілою особою заявлено позовну заяву про відшкодування моральної шкоди саме в такому розмірі, а відтак і неможливість оцінки будь-яких доказів, що впливають на її розмір.
Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 201/10234/20 зроблено також висновок про те, що моральна шкода у цих правовідносинах у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України та статтею 4 Закону №266/94-ВР, відшкодовується особі, щодо якої допущено передбачені статтею 1 цього Закону дії без встановлення вини органу, що відповідає за відшкодування такої шкоди.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен проводити до її безпідставного збагачення.
Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що позивач протягом тривалого часу перебував під кримінальним переслідуванням, яке завершилося його реабілітацією.
З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2011 року слідчим прокуратури Високопільського району Херсонської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого за ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 209 КК України. У подальшому обсяг та правова кваліфікація пред`явленого обвинувачення неодноразово змінювалися, зокрема позивачу інкримінувалися злочини, передбачені статтями 364, 364-1, 366, 358, 222, 209 КК України. 
Судом також встановлено, що вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.07.2013 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 4 ст. 358 КК України, однак ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.10.2013 року цей вирок скасовано, а кримінальну справу направлено на додаткове розслідування.
При цьому, 03.10.2014 року заступником начальника слідчого відділення Великоолександрівського РВ УМВС в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230110000848 від 27.11.2013 року, постановлено закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
04.06.2015 року заступником Великоолександрівського міжрайонного прокурора Херсонської області скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 03.10.2014 року, винесену слідчим СВ Великоолександрівського РВ (з обслуговування В.Олександрівського та Високопільського районів) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013230110000848 від 27.11.2013 року. Кримінальне провадження № 12013230110000848 від 27.11.2013 року направлено до СВ Великоолександрівського РВ (з обслуговування В.Олександрівського та Високопільського районів) УМВС України для організації проведення досудового розслідування.
Остаточно постановою слідчого слідчого відділення Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області від 17.05.2018 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вказана підстава закриття кримінального провадження є реабілітуючою та відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» породжує право особи на відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Таким чином, на підставі досліджених процесуальних документів суд дійшов висновку, що позивач перебував під слідством та судом з 28.01.2011 року до 03.10.2014 року включно та з 04.06.2015 року до 17.05.2018 року включно, тобто 82 місяці 20 днів (44 місяці 6 днів + 38 місяців 14 днів). Увесь цей період позивач перебував у стані правової невизначеності, був змушений брати участь у численних слідчих та судових процедурах, зокрема допитах слідчого та прокурора, а також судових засіданнях, захищатися від пред`явлених йому обвинувачень, що саме по собі є істотним втручанням у його приватне життя та спричиняє моральні страждання.
Крім того, судом досліджено медичну документацію позивача, а саме виписки з історій хвороби та довідки лікувальних закладів за період з 2010 по 2014 роки, з яких вбачається, що ОСОБА_1 страждає на тяжкі серцево-судинні захворювання, ішемічну хворобу серця, переніс інфаркт міокарда, проходив стаціонарне лікування у кардіологічних відділеннях, а у 2017 році йому встановлено другу групу інвалідності.
Разом із тим суд враховує, що окремі захворювання позивача виникли ще до моменту набуття ним статусу обвинуваченого та не можуть автоматично свідчити про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між усіма погіршеннями стану здоров`я і незаконними діями органів досудового розслідування. Однак наведені медичні документи підтверджують наявність у позивача складного стану здоров`я та необхідність особливої уваги до психоемоційного навантаження, якого він зазнавав протягом тривалого кримінального переслідування.
На підтвердження факту завдання моральної шкоди судом також досліджено висновок судової психологічної експертизи № 21-3922 від 27.01.2022 року, відповідно до якого ситуація, пов`язана з незаконним притягненням ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, є для нього психотравмувальною, а сам позивач зазнав моральних страждань у зв`язку з обставинами, що досліджуються у справі. Експертом також визначено орієнтовний грошовий еквівалент моральних страждань у сумі 1 000 000 грн.
Оцінюючи зазначений висновок у сукупності з іншими доказами, суд виходить з того, що він підтверджує факт наявності моральних страждань та психотравмувального впливу незаконного кримінального переслідування на позивача. Водночас визначений експертом розмір грошового еквіваленту моральної шкоди, враховуючи приписи ст. 110 ЦПК України, не є обов`язковим для суду, оскільки питання остаточного визначення розміру відшкодування належить до виключної компетенції суду та вирішується з урахуванням характеру правопорушення, тривалості незаконного перебування особи під слідством і судом, глибини моральних страждань, а також вимог розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прийнятого 03.12.2025 року Верховною Радою України, з 1 січня 2026 року мінімальна заробітна плата встановлюється в розмірі 8647,00 гривень.
Враховуючи термін перебування ОСОБА_1 під слідством, а саме 04.06.2015 року до 17.05.2018 року включно, тобто 82 місяці 20 днів (44 місяці 6 днів + 38 місяців 14 днів), загальний розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди становить 714818,67 грн. (82 місяці 20 днів * 8647,00 грн. = 714818,67).
Оскільки до позивача не застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, а за результатами кримінального провадження йому було призначено покарання у виді штрафу, суд не вбачає підстав для відступу від законодавчо встановленого та визнаного судовою практикою розміру відшкодування моральної шкоди у бік його збільшення.
Отже, зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.15, 23, 1176 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 247, 263-265, 272 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 714818 (сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 67 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін :
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, ЄДРПОУ: 37959517, адреса місцезнаходження: 73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Старообрядницька, буд. 21.
Відповідач: Херсонська обласна прокуратура, ЄДРПОУ: 04851120, адреса місцезнаходження: 73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33.
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Херсонській області, ЄДРПОУ: 40108782, адреса місцезнаходження: 73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4.

Повний текст рішення складено 27.05.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова