Справа № 615/891/26
Провадження № 3/615/340/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року          м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657300, складеного 04.05.2026 о 23:20 інспектором ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Жигилій В.А., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 04.05.2026 о 21:41 на вул. Центральній, 83, в с-ще Ков`яги керував т/з ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння згідно діючого законодавства на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. На думку інспектора, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
 
В судове засідання ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Наголосив, що вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає. Працівники поліції ввели його в оману щодо характеру та наслідків своїх дій, у зв`язку з чим взагалі не знав про складання відносно нього будь-яких матеріалів. Наданий до суду протокол та інші процесуальні документі складені за його відсутності, їх зміст йому не оголошувався, права та обов`язки не роз`яснювалися, будь-яких документів не підписував.
Повідомив, що 04.05.2026 приблизно о 21:40 повернувся додому з риболовлі. У цей час до двору під`їхали поліцейські, один з яких виявився давнім знайомим. Попросили пред`явити документи, у тому числі на автомобіль. При цьому чомусь говорили, що автомобіль може бути викраденим, хоча пояснював, що автомобіль належить зятю. Просив надати можливість загнати автомобіль до двору, після чого був готовий пред`явити всі необхідні документи, але йому не дозволили.
Згодом запросив поліцейських на подвір`я, почав шукати сумку з документами, оскільки не пам`ятав пароль від Дії. Увесь час спілкування відбувалося у спокійній та дружній атмосфері. Поліцейські цікавилися риболовлею, розпитували, на якому ставку був, чи клювало, чи впіймав щось, тощо, тобто зовсім не пов`язані з інкримінованим правопорушенням. 
Під час розмови повідомив, що випив одну пляшку безалкогольного пива, після чого поліцейські зазначили, що керування т/з у стані сп`яніння є неприпустимим, з чим погодився, оскільки все життя працював водієм та добре усвідомлює відповідальність за такі дії. Але жоден із поліцейських не повідомив про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Через деякий час один із поліцейських у жартівливій формі запитав, чи не хочу я перевірити на скільки випив, на що відповів, що не цікавить, оскільки пиво було безалкогольним. Поспілкувавшись ще декілька хвилин, знайомий поліцейський порадив передати ключі від автомобіля дружині, нікуди більше не їхати та лягати відпочивати. Після цього близько 22:00 вони поїхали.
Наполягає, що був переконаний, що будь-яких претензій до нього з боку поліцейських немає. Їх поведінка, характер спілкування, відсутність повідомлення про наявність ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснення прав, непред`явлення для ознайомлення будь-яких документів та дружня пропозиція знайомого поліцейського йти відпочивати, об`єктивно створили у нього уявлення про відсутність будь-яких претензій до нього.
Не лише не знав про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, а навіть не мав жодних підстав припускати. Значно пізніше стало відомо про існування протоколу, складеного без його відома, без надання можливості ознайомитися зі змістом, надати пояснення, скористатися правовою допомогою, заявити клопотання чи реалізувати інші права, передбачені законом для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вважає, що складені за його відсутності матеріали не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами, які б беззаперечно підтверджували належним чином зафіксовану відмову від проходження огляду відповідно до вимог чинного законодавства. 
Перевіривши надані до суду матеріали, суддя доходить наступного висновку.
Ст.28 Конституції України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
За ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
З метою справедливого розгляду справи відповідно до засад ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в цьому випадку аналогію закону.
Згідно із ч.1 ст.18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
За змістом ч.1, п.2 ч.2, ч.4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема сформованої у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), рішення якого за ст.17 ЗУ «Про виконання рішень Європейського суду з прав людини» застосовуються як джерело права, застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК України) в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року з наступними протоколами, якщо це положення тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст.1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_1 стосуються істотного порушення прав та свобод людини, що має істотне значення у справі, а також може мати наслідком визнання окремих доказів недопустимими або перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, для перевірки відомостей, викладених в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає за необхідне повідомити начальника ВП №1 Богодухівського ВРП ГУ НП в Харківській області для вирішення питання щодо проведення відповідної перевірки.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Доручити начальнику ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області вжити заходів для проведення перевірки щодо пояснень ОСОБА_1 стосовно порушення прав та свобод людини при складанні протоколу серії ЕПР1 №657300 від 04.05.2026. 
Копію прийнятого процесуального рішення направити до Валківського районного суду Харківської області у строк до 19.06.2026.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя          А.П. Токмакова