ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026 м.Дніпро Справа № 908/2649/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів: Демчини Т.Ю., Фещенко Ю.В.
секретар судового засідання: Янкіна Г.Д. 
представники учасників провадження:
від кредитора-1,2,3: не з`явився 
від боржника: не з`явився 
арбітражний керуючий: не з`явився 
розглянув матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” на постанову Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026, повний текст якої складено 23.03.2026 (суддя О.О. Юлдашев)
у справі про банкрутство № 908/2649/25
Кредитори: 1/ ОСОБА_1 , смт. Веселе, Херсонська область 
2/ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК”, м. Київ 
3/ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпро 
Боржник – Фізична особа-підприємець Логвиновський Сергій Миколайович, с.Костянтинівка, Запорізька область
про неплатоспроможність 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст справи
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Логвиновського Сергія Миколайовича; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Рабушка Вячеслава Степановича (свідоцтво № 403 від 28.02.2013).
На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за № 77298 від 01.10.2025р. 
Ухвалою суду від 27.11.2025 визнано грошові вимоги ОСОБА_1 у розмірі 900 500,00 грн –основний борг - друга черга задоволення та 4 844,80 грн судовий збір – позачергово; визнано грошові вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” у розмірі 184 909,91 грн –основний борг - друга черга задоволення та 4 844,80 грн судовий збір – позачергово; визнано грошові вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" у розмірі 413 730, 43 грн, з яких: 403430,43 грн –основний борг, а також судовий збір у розмірі 3 514,25 грн - друга черга задоволення, 10 300,00 грн - штраф - третя черга задоволення, та 6 056,00 грн судовий збір – позачергово.
Ухвалою від 22.01.26 визнано кредиторські вимоги АТ “СЕНС БАНК” до боржника у розмірі 570 388,45 грн основного боргу, з другою чергою задоволення та 4 844,80 грн – судовий збір - враховуються позачергово. 
До господарського суду 03.03.26 через систему “Електронний суд” надійшла заява представника АТ “Перший Український Міжнародний Банк” про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Логвиновського С.М.
Заява обґрунтована тим, що позиція кредитора Анастюка О.С., який проголосував проти плану реструктуризації (хоча визнав його економічно обґрунтованим), свідчить про незацікавленість у задоволенні вимог та намір перейти до процедури банкрутства для списання заборгованості.
АТ “ПУМБ” зазначає, що їхні пропозиції щодо оновлення плану реструктуризації були проігноровані, що суперечить меті інституту неплатоспроможності, яка полягає у реабілітації сумлінного боржника.
Боржник мав змогу виконувати зобов`язання, проте замість цього вдався до процедури власного банкрутства. Згідно з декларацією за 2024 рік, боржник задекларував заробітну плату у розмірі 159 143 грн та доходи від підприємницької діяльності у сумі 2 072 442 грн. При таких значних доходах сума боргу (1 200 500 грн) не змінювалася з 2022 року, а боржник не вживав заходів для її повернення ще з 2019 року.
Заявник посилається на практику Верховного Суду у справі № 922/1426/21, де зазначено, що процедура неплатоспроможності не може використовуватися виключно для уникнення задоволення кредиторських вимог, якщо боржник має достатні доходи.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі №908/2629/25 у задоволенні клопотання АТ “ПУМБ” про закриття провадження у справі №908/2649/25 про неплатоспроможність ФОП Логвиновського Сергія Миколайовича відмовлено.
Клопотання керуючого реструктуризацією боржника Рабушка В.С. про припинення процедури реструктуризації боргів боржника, визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника задоволено. 
Визнано фізичну особу-підприємця Логвиновського Сергія Миколайовича банкрутом.
Введено процедуру погашення боргів фізичної особи-підприємця Логвиновського Сергія Миколайовича. 
Керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Рабушка Вячеслава Степановича.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з цією постановою, Акціонерне товариство “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, та просить постанову Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі №908/2649/25 про неплатоспроможність Фізичної особи - підприємця Логвиновського Сергія Миколайовича – скасувати та провадження у справі закрити. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Логвиновського Сергія Миколайовича на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована низкою аргументів, що стосуються порушення норм матеріального та процесуального права, а також недобросовісної поведінки боржника. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду у справі № 922/1426/21, згідно з якою процедура неплатоспроможності не може використовуватися виключно для уникнення задоволення кредиторських вимог. Якщо боржник має доходи, але замість погашення боргів звертається за процедурою банкрутства, провадження має бути закрите.
У декларації боржника за 2024 рік зазначено значні суми доходу (заробітна плата та дохід ФОП), проте сума боргу з 2022 року не зменшилася.
Боргові зобов`язання виникли ще у 2019 та 2021 роках, але боржник не вживав жодних заходів для їх повернення, попри наявність активів та фінансову можливість.
На думку скаржника, запропонований план був свідомо нереальним (передбачав списання 80% боргу), щоб змусити кредиторів відхилити його та перейти до процедури ліквідації (погашення боргів), яка передбачає списання залишку заборгованості.
АТ “ПУМБ” вказує на підозрілу поведінку кредитора ОСОБА_1 , вимоги якого є найбільшими. Він не звертався до суду за стягненням коштів з 2019 по 2025 рік і на зборах кредиторів проголосував проти плану реструктуризації, хоча сам визнав його економічно обґрунтованим.
Скаржник вважає, що такий “проміжок часу”, який раніше був припустимим для кредитора, раптом став “неприпустимим”, що свідчить про штучне створення умов для визнання боржника банкрутом.
Банк наголошує, що пріоритетом КУзПБ є саме реструктуризація як шлях до відновлення платоспроможності, а не автоматичний перехід до процедури погашення боргів. Відсутність реального плану та ухилення від конструктивної співпраці з кредиторами є підставою для закриття провадження, а не визнання банкрутом.
Скаржник стверджує, що суд обмежився лише доводами арбітражного керуючого та “часовими маркерами”, ігноруючи інтереси сторін та не здійснивши належного судового контролю за добросовісністю поведінки учасників справи.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Арбітражний керуючий подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що постанова суду першої інстанції є законною, а доводи банку — безпідставними. 
Арбітражний керуючий зазначає, що стаття 123 КУзПБ містить вичерпний перелік підстав для закриття справи (наприклад, недостовірна інформація в декларації або приховування майна), і жодної з них Скаржник не довів.
Неплатоспроможність боржника виникла не через умисні дії, а внаслідок збройної агресії РФ та окупації Мелітопольського району. Боржник втратив активи та майно вартістю близько 12 млн грн, які залишилися на окупованій території, а його ліквідні активи на підконтрольній території складають лише 95 000 грн при сумі боргу понад 2 млн грн.
Матеріали справи свідчать про добросовісну поведінку ОСОБА_2 , а саме: він подав повні та достовірні декларації за 3 роки; надав вичерпні пояснення щодо причин втрати активів; активно співпрацював з арбітражним керуючим; розробив реальний та виконуваний план реструктуризації, виходячи з фактичних доходів.
Арбітражний керуючий вказує, що банк помилково ототожнює “валовий дохід” ФОП 2-ї групи з реальним прибутком. Реальний прибуток боржника після переїзду є значно нижчим (близько 312 200 грн на рік), що після витрат на оренду житла, лікування та утримання сім`ї з двома дітьми дозволяє сплачувати кредиторам лише близько 5 000 грн на місяць.
Справа № 922/1426/21, яку цитує “ПУМБ”, має зовсім інші обставини: там боржник мав значні доходи, яких вистачало для погашення боргу, але ухилявся від виконання рішень. У даному ж випадку боржник реально втратив майже все майно через війну.
Оскільки збори кредиторів (зокрема найбільший кредитор ОСОБА_1 ) більшістю голосів відхилили план реструктуризації, суд мав законне право та обов`язок визнати боржника банкрутом згідно зі ст. 126 та 130 КУзПБ.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів - Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2629/25.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2026 поновлено Акціонерному товариству “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” на постанову Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2649/25. Розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2026. Витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи (оскарження) №908/2649/25, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
23.04.2026 матеріали справи №908/2649/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
27.04.2026 від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У судове засідання 12.05.2026 представники сторін, а також арбітражний керуючий не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.
В судовому засіданні 12.05.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та мотиви судового рішення
Під час підсумкового засідання, наслідком якого стало ухвалення оскаржуваної Постанови судом досліджено та встановлено наступне.
З метою організації виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації) та визначення його вартості, керуючим реструктуризації зроблено запити та отримано відповіді до державних органів та відповідних реєстрів, за відповідями яких було встановлено: 
1. Актом пошуку з відкритого реєстру Державної авіаційної служби (https://avia.gov.ua/State-Civil-Aircraft-Register-of-Ukraine/) № 15/10/25-01 від 15.10.2025 р., що засвідчує відсутність реєстрації у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України реєстрації повітряних суден, що обліковуються за боржником.
2. За даними ГУ ДПС України в Запорізькій області лист № 44806/6/08-01-12-02-04 від 23.10.2025 Боржник не має зареєстрованих договорів р про спільну діяльність.
3. Довідкою Державної інспекції архітектури та містобудування України № 6990/03/18-25 від 22.10.2025 р., що зазначає про наявність інформації про зареєстровану Державною інспекцією архітектури та містобудування України декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт від 11.02.2022 за реєстраційним номером: ДП101210622804, щодо об`єкта будівництва: “житловий будинок літ “А-1”, житлова масандра літ “МС”, сарай літ “В-1”, сарай літ “Д-1”, літня кухня літ “К-1”, веранда літ “Л-1”, за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський район, Костянтинівська територіальна громада, с. Костянтинівка (станом на 01.01.2021), вулиця Ювілейна, 33, замовник – Логвиновський Сергій Миколайович (РНОКПП – НОМЕР_1 ).
4. Довідкою Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ПС/3.1/20460-25 від 28.10.2025р., що засвідчує відсутність реєстрації великотоннажних та інші технологічних транспортних засобів.
5. Довідкою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 29-18/26226 від 13.10.2025 р. трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми, станом на дату надання відповіді, за боржником не зареєстровані.
6. Довідкою ДП “ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ” від 15 жовтня 2025 р. № 1273, згідно даних основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, станом на 15 жовтня 2025 року ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерна та зерна. прийнятого на зберігання та не підключений до основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, як зерновий склад.
7. Відповідно до довідки № ГЮІЦ-50/1705н від 14.10.2025р. виданою Філією “Головний інформаційно-обчислювальний центр” АТ “Укрзалізниця” боржник не має у власності вагонів та локомотивів.
8. Актом пошуку з відкритого реєстру на офіційному веб-порталі Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій (https:// ukrpatent.org) від 16.10.2025 р. № 16/10/25-01, що засвідчує відсутність відомостей з Державного реєстру патентів на винаходи, Державного реєстру патентів на корисні моделі, Державного реєстру патентів на промислові зразки, Державного реєстру топографій інтегральних мікросхем, , Державного реєстру назв місць походження товарів і прав на використання зареєстрованих кваліфікованих зазначень походження товарів, Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, що обліковуються за боржником. 
9. Відповідно до довідки виданою Державною митною службою України № 19/19-02-04/14/5087 від 13.10.2025р. за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів ФОП Логвиновський Сергій Миколайович (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на централізованому обліку в Держмитслужбі в реєстрі осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи, з 04.09.2017 року. Останнє митне оформлення товарів в якості ФОП здійснено у 2017 році.
10. Відповідно до довідки виданою Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №17970/02-1-3/15-25 від 30.10.2025. відсутні відомості щодо зареєстрованих суден, власником або судновласником яких є боржник.
11. Актом пошуку з відкритого реєстру Національної комісії з цінних паперів та фондовому ринку (https://www.nssmc.gov.ua/for-market-participants/services/open-data/) від 15.10.2025 р., що засвідчує відсутність реєстрації за боржником пакетів голосуючих акцій (5% і більше) акціонерних товариств.
12. За даними довідки РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях № 31/29/14-20562-2025 від 13.10.2025 згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 12 жовтня 2025 року за Боржником зареєстрований ТЗ автомобіль CITROEN BERLINGO, (2012 р.в.), д/н НОМЕР_2 . Інформація щодо належного користувача відсутня. В період часу з 01.01.2022 р. по 12.10.2025 р. транспортні засоби не реєструвались та з обліку не знімались
13. За даними ДП “Український державний центр радіочастот” довідка № 80/09.4.2/12639/25 від 16.10.2025 року дозволи на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв боржнику не видавались, присвоєння радіочастот не здійснювалися. 
14. За даними Запорізької ОВА довідка № 15099/08-49 від 20.10.2025 року за боржником сховища та протирадіаційні укриття не зареєстровані.
15. Згідно Довідки Укртрансбезпеки № 8898/2.4/15-25 від 14.10.2025р. боржник не має чинних ліцензій на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним, залізничним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
16. За даними ЄДР Боржник не є засновником інших суб`єктів господарювання (Витяг ЄДР 26539970404 від 16.07.2025). 
17. За даними отриманими з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відсутня інформація про обтяження рухомого майна Боржника (витяг ДРОРМ P326955 від 16.11.2025).
18. Відповідно до Довідки отриманої з ДРНМ № 435206485 від 13.07.2025 р. Боржник володіє нерухомим майном:
1) житловий будинок, загальна площа (кв.м): 87.3, житлова площа (кв.м): 55.5, матеріали стін: шлакоблочні облицьовані, Опис: житловий будинок А-1, при ньому є такі господарчі будови та споруди: гараж Б-1, сарай В-1, сарай-убиральня Г-1, огорожа № 2. Адреса: Запорізька обл., Мелітопольський р., с. Костянтинівка, вулиця Ювілейна, будинок, 33
Земельна ділянка місця розташування: Кадастровий номер: 2323081200:04:006:0044, Реєстраційний номер: 506102823230, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.1307 га. Адреса: Запорізька обл., Мелітопольський р., с. Костянтинівка, вулиця Ювілейна, будинок, 33 (тимчасово окупована територія України).
20. За даними особистого кабінету платника податків ГУ ДПС у Запорізькій області та даних боржника, останній має відкриті розрахункові рахунки в установах банків залишок грошових коштів по яких складає 6,12 грн. та 0,04 євро. 
Керуючим реструктуризацією разом із Боржником розроблено та складено план реструктуризації боргів боржника для розгляду його на зборах кредиторів. (П.8 ч. 5 ст. 119, ст.. 123 КУЗПБ).
25.12.2025 р. всім кредиторам направлено запит з проєктом рішення із запропонованих питань зборів кредиторів для проведення зборів шляхом опитування. (ч. 1 ст. 123, ст. 48, п. 1-6 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУЗПБ.) 
Проєкт плану реструктуризації боргів ФОП Логвиновського С.М. містив наступні ключові умови:
- Строк виконання: План був розрахований на 60 місяців (5 років).
- До реєстру включено вимоги на суму 2 551 649,04 грн, тобто 80% боргу.
- План передбачав прощення (списання) заборгованості у розмірі 1 544 229,04 грн.
- Джерела погашення заборгованості - продаж майна: Передбачалася реалізація автомобіля CITROEN BERLINGO (2012 р.в.). Оскільки це спільна сумісна власність подружжя, до плану включено кошти від продажу 1/2 частини у розмірі 126 000 грн (загальна вартість оцінена у 252 000 грн); поточні доходи: Щомісяця на погашення вимог кредиторів боржник зобов`язувався виділяти 5 000 грн за рахунок доходів від господарської діяльності та самозайнятості.
- Порядок розподілу коштів. У першу чергу відшкодовуються витрати, пов`язані з провадженням: судовий збір конкурсних кредиторів (50 600 грн), винагорода арбітражному керуючому та витрати на оцінку майна. Сума у розмірі 1 007 420 грн мала бути розподілена пропорційно між кредиторами другої черги.
- Основні активи боржника (житловий будинок, саджанці декоративних рослин, автозапчастини) знаходяться на тимчасово окупованій території (м. Мелітополь та район). План передбачав, що після звільнення окупованих територій та проведення оцінки збитків від агресії РФ, боржник здійснить продаж майна для повного погашення всієї кредиторської заборгованості.
09 січня 2026 року відбулися збори кредиторів боржника, що підтверджується протоколом зборів, за результатами яких план реструктуризації боргів боржника у справі № 908/2649/25 було відхилено. Тими ж зборами кредиторів прийнято рішення про закриття процедури реструктуризації боргів та перехід до процедури погашення боргів боржника, а також про призначення керуючим реалізацією у процедурі погашення боргів арбітражного керуючого Рабушка Вячеслава Степановича з покладенням на нього обов`язку звернутися до господарського суду з відповідним клопотанням. Схвалено звіт арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання обов`язків керуючого реструктуризацією боргів Боржника за період з 01.10.2025 року по 31.12.2025 року. 
На зборах кредиторів ФОП Логвиновського С.М., які відбулися 09 січня 2026 року у формі опитування, склад учасників та результати їхнього голосування були наступними:
- Анастюк Олександр Сергійович (900 голосів) Проголосував ПРОТИ схвалення плану реструктуризації боргів та ЗА перехід до процедури погашення боргів (визнання боржника банкрутом);
- АТ «ПУМБ»: (185 голосів) Згідно з протоколом зборів, банк не брав участі у голосуванні та не надав своєї позиції на момент формування результатів. 
Рішення про відхилення плану та перехід до процедури погашення боргів було прийнято більшістю голосів (900 голосів).
Загальна сума ліквідних активів Боржника, яка була задекларована ним та підтверджено даними реєстрів у разі її продажу складає 95000,00 грн. (за даними опису активів Боржника, а саме автомобіль, що є предметом спільної сумісної власності), а сума кредиторських вимог визнана господарським судом складає 2 073 043,04 грн. Все інше рухоме і нерухоме майно залишилося на тимчасово окупованій території України. 
Вказані обставини встановлені також апеляційним судом.
Мотиви постанови Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2649/25 базуються на аналізі добросовісності боржника, об`єктивних причин його неплатоспроможності та недоведеності кредитором підстав для закриття провадження.
Суд зазначив, що ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) містить вичерпний перелік підстав для закриття справи (недостовірна інформація у декларації, приховування майна, притягнення до відповідальності за неправомірні дії), проте кредитор не довів жодної з них.
Твердження банку про “узгодженість” дій боржника та одного з кредиторів суд визнав лише оціночними судженнями, які не підкріплені доказами.
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 921/646/23, суд вказав, що цей інститут створений для зняття тягаря боргів з фізичної особи, які не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів. Сама лише незгода кредитора з процедурою не є підставою для її припинення.
Суд встановив, що ОСОБА_2 діяв добросовісно, оскільки:
- подав повні та достовірні декларації за три роки без прихованих активів;
- розробив реальний план реструктуризації, який передбачав погашення майже 80% заборгованості протягом 5 років, що свідчить про прагнення до компромісу, а не простого списання боргів;
- активно співпрацював з арбітражним керуючим протягом всієї процедури.
Суд визнав, що фінансова неспроможність боржника викликана об`єктивними факторами — втратою активів та засобів виробництва через збройну агресію РФ та окупацію м. Мелітополь та району.
Перевірка реєстрів підтвердила, що ліквідні активи боржника на підконтрольній території (автомобіль) оцінюються у 95 000 грн, тоді як загальна сума вимог кредиторів перевищує 2 млн грн. Інше майно (будинок та ділянка) знаходиться в окупації, і доступ до нього неможливий.
09.01.2026 збори кредиторів (більшістю голосів) відхилили план реструктуризації та прийняли рішення про перехід до процедури погашення боргів.
Оскільки протягом встановленого законом строку (120 днів) план реструктуризації не був схвалений, суд, згідно зі ст. 126 та 130 КУзПБ, отримав право визнати боржника банкрутом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки майнових активів недостатньо для задоволення вимог, а план реструктуризації відхилено кредиторами, єдиним законним шляхом є визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.
Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 114 Кодексу, арбітражний керуючий має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника, у томі числі, які містять конфіденційну інформацію; отримувати інформацію з державних реєстрів.
Перевірка державних реєстрів та дані декларацій Боржника підтверджують про відсутність вчинених боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочинів щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати. (п.7 ч.2 ст. 116 КУЗПБ).
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 “Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією” наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрованим в у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено “Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією”, територія м. Мелітополь з 25.02.2022 р. є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, а тому встановлений особливий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Задекларованим місцезнаходженням проживання боржника і його майна є тимчасово окупована територія України. Отже, наразі неможливо, без ризику для здоров`я учасників провадження здійснити фактичний огляд цього майна. 
Керуючим реструктуризацією разом із Боржником розроблено та складено план реструктуризації боргів боржника для розгляду його на зборах кредиторів. (П.8 ч. 5 ст. 119, ст.. 123 КУЗПБ).
25.12.2025 р. всім кредиторам направлено запит з проєктом рішення із запропонованих питань зборів кредиторів для проведення зборів шляхом опитування. (ч. 1 ст. 123, ст. 48, п. 1-6 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУЗПБ.) 
09 січня 2026 року відбулися збори кредиторів боржника, що підтверджується протоколом зборів, за результатами яких план реструктуризації боргів боржника у справі № 908/2649/25 було відхилено. Тими ж зборами кредиторів прийнято рішення про закриття процедури реструктуризації боргів та перехід до процедури погашення боргів боржника, а також про призначення керуючим реалізацією у процедурі погашення боргів арбітражного керуючого Рабушка Вячеслава Степановича з покладенням на нього обов`язку звернутися до господарського суду з відповідним клопотанням. Схвалено звіт арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання обов`язків керуючого реструктуризацією боргів Боржника за період з 01.10.2025 року по 31.12.2025 року.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник господарську діяльність не припиняв, але не має постійного доходу та джерел прибутків на тому рівні, який би дозволив йому розрахуватися з кредиторами у повному обсязі. 
Загальна сума ліквідних активів Боржника, яка була задекларована ним та підтверджено даними реєстрів у разі її продажу складає 95000,00 грн. (за даними опису активів Боржника, а саме автомобіль, що є предметом спільної сумісної власності), а сума кредиторських вимог визнана господарським судом складає 2 073 043,04 грн. Все інше рухоме і нерухоме майно залишилося на тимчасово окупованій території України.
Загалом, на підставі всіх наданих даних і з урахуванням масштабних втрат, спричинених воєнними діями, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність ознак неплатоспроможності Боржника. Наявні активи Боржника в нинішньому стані є недостатніми для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, що підтверджує обґрунтованість подальших заходів щодо реструктуризації або ліквідації відповідно до чинного законодавства. Керуючим реструктуризацією не встановлено дій або бездіяльності Боржника, які призвели його до стану неплатоспроможності не свідчать про ознаки його недобросовісності. Неплатоспроможність викликана об`єктивними факторами, а саме втратою активів та засобів виробництва Боржника, викликаними збройної агресією військами російської федерації та незаконною тимчасовою окупацією частини території України.
Зазначені вище обставини дають підстави визнати фізичну особу банкрутом та ввести процедури погашення боргів за наявності підстав, які передбачені в ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства
Частиною 2 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Як встановлено ч. 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до ч. 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.
З наданого протоколу від 09.01.2026 зборів кредиторів боржника вбачається, що 09.01.2026 року відбулися збори кредиторів, на яких кредиторами більшістю голосів було прийнято рішення про введення процедури погашення боргів та призначення керуючим реалізацією арбітражного керуючого Рабушко В.С. 
Збори кредиторів дійшли обґрунтованого висновку про необхідність введення процедури погашення боргів, оскільки майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.
Враховуючи, що зборами кредиторів фізичної особи-підприємця Логвиновського С.М. не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника у визначені Кодексом України з процедур банкрутства строки, прийнято рішення про введення процедури погашення боргів боржника, а також те, що у боржника недостатньо майнових активів для задоволення вимог кредиторів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для визнання фізичної особи-підприємця Логвиновського С.М. банкрутом та введення процедури погашення боргів.
Щодо інших доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає таке.
21.10.2021 року між ФОП Логвиновський С.М. та ФОП Колесник Е.В. було укладено договір поставки № 79.
21.02.2022 між ФОП Колесник Е.В. та Анастюк О.С. (кредитором) укладено Договір № 1 про відступлення права вимоги.
Відповідно до 1.1. Договору первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки від « 21» жовтня 2021 р. № 79 (далі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Боржником ФОП Логвиновським Сергієм Миколайовичем (далі - Боржник).
За вказаним Договором до кредитора надійшло право вимоги за Договором поставки від « 21» жовтня 2021 р. № 79 у сумі 300000,00 грн.
20.11.2021 року між ФОП Логвиновський С.М. та ФОП Колесник Е.В. укладено договір поставки № 112.
21.02.2022 між ФОП Колесник Е.В. та Анастюк Олександром Сергійовичем (Кредитором) укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги.
Відповідно до 1.1. Договору первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки від « 20» листопада 2021 р. № 112 (далі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Боржником ФОП Логвиновським Сергієм Миколайовичем (далі - Боржник).
За вказаним Договором до кредитора надійшло право вимоги за Договором поставки від « 20» листопада 2021 р. № 112 у сумі 600500,00 грн.
Відповідно Анастюк О.С. став кредитором боржника 21.02.2022, а не у 2019 році, як про це зазначає скаржник.
Слід також зауважити, що кредиторські вимоги Анастюка О.С. до боржника визнані судом ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 у справі № 908/2649/25.
Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Водночас, ухвала Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 у справі № 908/2649/25, якою було визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 до боржника не була оскаржена та набрала законної сили 27.11.2025. 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд підтримує позицію суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав та доказів для тверджень про узгодженість дій між боржником та кредитором ОСОБА_1 :
Голосування ОСОБА_1 проти плану реструктуризації та за перехід до процедури банкрутства є його законним правом, передбаченим ст. 48 та 123 КУзПБ. Cаме по собі голосування кредитора не може вважатися зловживанням без доказів фіктивності його вимог.
Твердження АТ «ПУМБ» про «узгодженість позицій» є оціночними судженнями, які не підтверджені доказами. 
Зважаючи на викладене вище, ці доводи скаржника апеляційним судом відхиляються.
Надаючи оцінку доводам скаржника про дохід боржника у 2024 році апеляційний суд зауважує таке.
Скаржник стверджує, що боржник задекларував доходи у розмірі 159 143 грн. (заробітна плата) та 2 072 442 грн. (за декларацією платника єдиного податку 2 групи у 2024 році), що на думку скаржника свідчить про наявність у боржника коштів для погашення боргів.
Процедура, підстави та порядок оподаткування фізичних осіб-підприємців по спрощеній системі врегульовано Главою 1 "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" Розділу ХІV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України. 
Відповідно до ст 291.2. спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
З матеріалів справи вбачається, що боржник відповідно до ст.291.4. Податкового кодексу України відноситься до другої групи - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відповідно до ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку визнається дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду у грошовій та/або матеріальній формі. 
Ст. 292.14 Податкового кодексу України встановлено, що визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування. 
Це означає, що задекларований дохід ФОП не визначає прибуток (чистий фінансовий результат) господарської діяльності. Не відображає залишок коштів, які реально перебувають у розпорядженні боржника, а є показником валового обороту, з якого необхідно вирахувати всі виробничі витрати (купівля товарів, оренда, заробітна плата, податки, комунальні послуги, логістичні витрати тощо).
Розмір такого доходу визначається виключно для цілей оподаткування єдиним податком, тобто лише для визначення того, чи має фізична особа-підприємець підстави залишатися на єдиному податку, відповідно до критерієв, встановлених ст.291.4. Податкового кодексу України.
Водночас, ст. 177 Податкового кодексу України встановлено правила оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ст. 177.2. об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
З наведеного вбачається, що Податковий кодекс розрізняє поняття "дохід" для цілей оподаткування єдиним податком, який фактично є виручкою, та "чистим оподатковуваним доходом", який визначається як різниця між виручкою та витратами фізичної особи - підприємця.
Тому, апеляційний суд вказує про те, що матеріали справи не містять доказів того, що боржник має саме чистий дохід у розмірі, про який зазначав скаржник, оскільки вказана сума визначена без урахування тих витрат, які несе фізична особа-підприємець. 
За результатами перевірки, проведеної Арбітражним керуючим, встановлено, що після переміщення з тимчасово окупованої території господарська діяльність боржника здійснюється у торгово-посередницькій сфері з продажу декоративних рослин. Реальний прибуток боржника (за даними 2024 р.) складає близько 312 200 грн на рік (з середною рентабельністю 12-15 %), що з урахуванням витрат на побутові потреби, лікування, оренду житла для сім`ї з чотирьох осіб, у тому числі двох малолітніх дітей, відповідало реальній можливості сплачувати кредиторам лише 5 000 грн на місяць. Цей реальний дохід та витрати боржника відображені ним у Деклараціях боржника та саме ці реальні показники були покладені в основу плану реструктуризації.
Крім того аналіз руху коштів та дані податкових декларацій Боржника свідчить про нерегулярність доходів останнього, вказаний валовий оборот грошових ФОПа відбувся тільки у 2024 році, у 2022, 2023 році боржник взагалі не мав доходів від здійснення господарської діяльності.
З огляду на викладене, зазначені аргументи скаржника апеляційний суд також відхиляє.
Щодо підстав закриття провадження у справі про банкрутство апеляційний суд зазначає таке.
Частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд приймає рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого не надав суду виправлену декларацію; 2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення від погашення боргу; 3) судовим рішенням, що набрало законної сили, боржник притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
В межах доводів кредитора, які по суті зводяться до тверджень про недобросовісність/зловживання та відсутність ознак неплатоспроможності питання закриття справи має оцінюватися крізь призму спеціальних підстав, визначених ч.7 ст.123 КУзПБ, і кредитор не довів жодної з них. 
Клопотання АТ “ПУМБ” не містить посилання на конкретну норму КУзПБ і не обґрунтовує наявності жодної з перелічених підстав. Кредитор не стверджує, що боржник подав недостовірну декларацію, приховав майно на користь членів родини або притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. 
Верховний Суд у постанові від 18.11.2025 у справі № 921/646/23 визначив, що саме по собі клопотання кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та відповідних встановлених обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення такого клопотання” (п. 7.29 постанови).
Верховний Суд у постанові від 18.11.2025 у справі № 921/646/23, зокрема вказав, що інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника – фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин має на меті поетапно створити для боржника – фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів – забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника” (п. 7.5 постанови). 
Верховний Суд у постанові від 25.11.2025 у справі № 921/240/23 зауважив, що у преамбулі КУзПБ закріплено пріоритет відновлення платоспроможності фізичної особи, а задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена. КУзПБ запроваджено “добровільне банкрутство” боржника – фізичної особи, що є правом, яким боржник може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність (пп. 36– 37 постанови). 
Відтак, незгода кредитора з умовами процедури або його небажання отримати задоволення вимог у межах судового провадження не є підставою для закриття справи. Закриття провадження – це виняток, що застосовується виключно при доведеній недобросовісності боржника згідно з вичерпним переліком ч. 7 ст. 123 КУзПБ.
За сталою правовою позицією Верховного Суду, право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності набуває лише добросовісний боржник, який “не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами.
Добросовісна поведінка боржника ОСОБА_2 у справі № 908/2649/25 підтверджується такою сукупністю обставин: 1. Боржником подано декларації про майновий стан за три роки, що передували відкриттю провадження. За результатами їх перевірки арбітражним керуючим будь-яких суперечностей, неточностей або прихованих активів виявлено не було. Декларації відповідають принципам повноти та достовірності, які Верховний Суд визначає як ключовий критерій добросовісності боржника . 2. Боржником спільно з керуючим реструктуризацією розроблено і подано на розгляд зборів кредиторів план реструктуризації, розрахований з урахуванням реального майнового стану боржника. Планом передбачався продаж майна та задоволення вимог кредиторів протягом 5 років; списанню підлягало 80% від суми вимог кредиторів. Тобто план реструктуризації не передбачав прощення всього боргу або ухилення від виконання обов`язків Боржника за своїми кредитними зобов`язаннями, а мав на меті врегулювання боргу з кредиторами. Подання реального плану реструктуризації є прямим свідченням дієвого прагнення боржника до компромісу. 3. Боржник протягом усієї процедури реструктуризації активно співпрацював із арбітражним керуючим, надавав необхідні пояснення, довідки та інформацію про своє майнове становище і становище членів родини. 
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.02.2024 у справі №904/7413/21 викладено висновок про те, що до боржника фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст. 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо . 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ “ПУМБ” не навів відомостей, які б свідчили про наявність недобросовісних дій боржника, не надав доказів приховування майна чи доходів, протиправної поведінки. Твердження про “узгодженість” дій боржника та кредитора ОСОБА_1 , який не є заінтересованою особою у розумінні ст. 1 КУЗПБ, є оціночними судженнями, що суперечать вимозі ч. 1 ст. 74 ГПК України про обов`язок доказування стороною тих обставин, на які вона посилається. 
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції правомірно відмовив АТ “Перший Український Міжнародний Банк” у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі № 908/2649/25.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” на постанову Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2649/25 - залишити без задоволення.
Постанову Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2649/25 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова виготовлена і підписана 20.05.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк 

Суддя  Ю.В. Фещенко