Справа № 308/6775/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року      місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №7649328 від 14.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7649328 від 14.11.2025, згідно умов якого відповідач отримав кредит.
Так як відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, зазначене є підставою для стягнення заборгованості в сумі 12 853,00 грн, з яких: 4100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5,74 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом, 547,76 грн комісія за надання кредиту; 8200,00 заборгованість за пенею. 
При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу №24032026/1 від 24.03.2026.
11.05.2026 через підсистему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що жодного повідомлення про заміну кредитора відповідач не отримував, у зв`язку з чим вважає перехід права вимоги таким, що не набув для нього юридичного значення. Зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу, а тому просить застосувати положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відмовити в задоволенні позовних вимог. Щодо нарахування неустойки просить суд зменшити розмір неустойки відповідно до ст. 551 ЦК України.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
13.05.2026 через підсистему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення по справі, а саме: витяг з інформаційної системи Резерв+ щодо проходження ним військової служби.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2026 вказану справу передано на розгляд судді Голяни О.В.
Ухвалою суду від 11.05.2026 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 
Позиції учасників справи. 
Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились, кожна із сторін окремо просила проводити судове засідання без їх участі за наявними в матеріалах справи доказами.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені Судом.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.11.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7649328 від 14.11.2025, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4100,00 грн. строк позики - 15 днів тобто до 28.11.2025, денна процента ставка/день - 0,92 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 5%.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 1M26Nx.
У розділі договору «Реквізити та підписи сторін»  ОСОБА_1 зазначив номер телефону  НОМЕР_1 , номер електронного платіжного засобу № НОМЕР_2 .
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується довідкою розрахунком та не спростована відповідачем.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 4100,00 грн. підтверджується квитанцією №46313-37992-72384 від 14.11.2025.
Так, за розрахунками позивача, сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором позики №7649328 від 14.11.2025 становить: 12 853,00 грн, з яких: 4100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5,74 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом, 547,76 грн комісія за надання кредиту; 8200,00 заборгованість за пенею.
24.03.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24032026/1 від 24.03.2026, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за договором позики №7649328 від 14.11.2025.
Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, розпорядженням №691 від 23.03.2017 року, підтверджується, що ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.
Відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України у військовій частині НОМЕР_3 з 14.08.2025 по теперішній час, що підтверджується довідкою НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №08/5773 від 31.12.2025. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідач має категорію обліку «не військовозобов`язаний» у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом.
Оцінка суду
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів цього виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, відповідно до якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та оформленою в електронній формі.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у встановленому законом порядку, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором є даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, які додаються до інших електронних даних особою, що прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір позики шляхом проходження відповідачем процедури ідентифікації та підписання договору в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, при цьому відповідач погодився з його умовами та правилами надання фінансових послуг. На виконання умов договору позивач здійснив перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. 
При цьому відповідач факту укладення договору, отримання грошових коштів та їх зарахування на належний йому банківський рахунок не заперечував.
Отже, суд доходить висновку, що між сторонами належним чином укладено договір про надання коштів у позику (фінансового кредиту), а позивачем виконано взяті на себе зобов`язання щодо надання відповідачу кредитних коштів. Зазначені обставини є встановленими та не потребують додаткового доказування.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами, пенею та комісією суд зазначає наступне.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту та гарантує військовослужбовцям сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Статтями 1, 2 вказаного Закону закріплено гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців, що забезпечують реалізацію їх конституційних прав і свобод, а також задоволення матеріальних та інших потреб відповідно до особливого виду службової діяльності.
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації, а також іншим військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім прямо визначених законом випадків щодо кредитних договорів на придбання житла, автомобіля та окремих енергетичних об`єктів.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування держави та виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або введення воєнного стану та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту оголошення Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 в Україні настав особливий період, який триває по теперішній час.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України та проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 з 14.08.2025 по теперішній час, що підтверджується довідкою НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №08/5773 від 31.12.2025. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідач не є військовозобов`язаним у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом.
Кредитний договір між сторонами укладено 14.11.2025, тобто у період дії особливого періоду та під час проходження відповідачем військової служби.
За таких обставин нарахування позивачем відповідачу процентів за користування кредитом у розмірі 5,74 грн суперечить вимогам пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Разом з тим суд враховує положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного чи надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Оскільки спірні правовідносини виникли у період дії воєнного стану, а пеня у розмірі 8 200,00 грн нарахована позивачем за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором, її нарахування суперечить вимогам пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а також пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.
Разом з тим зазначений Закон не містить положень щодо звільнення військовослужбовців від виконання зобов`язань зі сплати комісії, оскільки пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» прямо передбачено лише ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору комісія є окремим видом платежу, передбаченим договором, та становить 547,76 грн.
Оскільки чинним законодавством не встановлено звільнення військовослужбовців від виконання зобов`язань зі сплати комісії, а відповідачем не наведено інших підстав для визнання відповідних умов договору недійсними чи такими, що не підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 547,76 грн.
Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем доказів повідомлення про відступлення права вимоги суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу таких прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У такому випадку виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові вважається належним виконанням.
Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №278/1679/13-ц та від 06.02.2019 у справі №361/2105/16-ц дійшов правового висновку про те, що неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати лише на визначення розміру заборгованості у разі виконання боржником зобов`язань первісному кредитору. Сам по собі факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін та не звільняє боржника від виконання кредитних зобов`язань.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач після переходу права вимоги виконував зобов`язання перед первісним кредитором або здійснював платежі на його користь.
За таких обставин посилання відповідача на відсутність доказів повідомлення про відступлення права вимоги суд оцінює критично та відхиляє, оскільки такі доводи самі по собі не є підставою для відмови у задоволенні позову.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4 100,00 грн та заборгованості за комісією у розмірі 547,76 грн, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 2 662,40 грн. судового збору.
Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка у загальному розмірі складає 12 853,50 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 4647,76 грн.
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 962,75 грн (2 662,40 грн. * 4 647,76 / 12 853,50 /.
З цих підстав, керуючись статтями 2,5,10-13,18,81,258-259,263-265,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №7649328 від 14.11.2025 у розмірі 4 647,76 грн, з яких: 4100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 547,76 грн комісія за надання кредиту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В іншій частині позовних вимог відмовити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 962,75 грн. судового збору.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Суддя          Олена ГОЛЯНА