ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/742/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Козелецької окружної прокуратури до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
Козелецька окружна прокуратура за допомогою системи ''Електронний суд'' звернулась до суду з адміністративним позовом до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (код ЄДРПОУ 05389882) щодо не оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – садибний житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки під ним;
зобов`язати Деснянську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області (код ЄДРПОУ 05389882) вжити заходів щодо оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – садибний житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки під ним. 
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду сторонам надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що Деснянська селищна рада позовну заяву Козелецької окружної прокуратури визнає в частині не вжиття заходів щодо оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – земельну ділянку під садибним житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 463467662) від 09.02.2026 року Деснянська селищна рада є власником житлового будинку за адресою: Чернігівська область Чернігівського району знаходяться по вул. Центральна, 97 у с. Короп”є. Відділом земельних ресурсів, архітектури та містобудування виконавчого комітету Деснянської селищної ради підготовлено проєкт рішення Деснянської селищної ради «Про надання дозволу Деснянській селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», відповідно до якого здійснюватиметься розробка технічної документації земельної ділянки під нерухомим майном – садибним житловим будинком, що знаходиться по вул. Центральна, 97 у с. Короп”є, Чернігівського району Чернігівської області. Рішення буде винесено на розгляд найближчої сесії Деснянської селищної ради (орієнтовно 26 лютого). За результатами розробки та затвердження технічної документації і буде оформлене за Деснянською селищною територіальною громадою право комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – земельну ділянку під садибним житловим будинком, що знаходиться по вул. Центральна, 97 у с. Короп”є, Чернігівського району Чернігівської області. Відповідач просить закрити провадження у справі № 734/742/26 за позовом заступника керівника Козелецької окружної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позивачем подана відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідач, після відкриття провадження у справі, усунув порушення лише в частині реєстрації права власності на садибний житловий будинок, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. Водночас право власності на земельну ділянку під садибним житловим будинком на сьогодні не зареєстровано, сесією Деснянської селищної ради рішення «Про надання дозволу Деснянській селищній раді на виготовлення технічної документації в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» не прийнято, а тому у цій частині підстави для закриття провадження у справі № 620/742/26 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України відсутні. З огляду на викладене, просить позовну заяву в частині зобов`язання Деснянську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області вжити заходів щодо оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на земельну ділянку під садибним житловим будинком, що знаходиться по вул. Центральна, 97, с. Короп`є, Чернігівського району Чернігівської області, розглянути та задовільнити.
Ухвалою суду від 18.02.2026 провадження у справі за позовом Козелецької окружної прокуратури до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – садибний житловий будинок, що знаходиться по вул. Центральна, 97, с. Короп`є, Чернігівського району Чернігівської області; зобов`язання відповідача вжити заходів щодо оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно – садибний житловий будинок, що знаходиться по вул. Центральна, 97, с. Короп`є, Чернігівського району Чернігівської області - закрито. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як слідує з матеріалів справи відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 463467662) від 09.02.2026 Деснянська селищна рада є власником житлового будинку за адресою: Чернігівська область Чернігівського району знаходяться по вул. Центральна, 97 у с. Короп`є.
Водночас право власності на земельну ділянку під садибним житловим будинком не зареєстровано, сесією Деснянської селищної ради рішення «Про надання дозволу Деснянській селищній раді на виготовлення технічної документації в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» не прийнято.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. 
Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади – жителів міста, села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста – самостійно вирішувати питання місцевого значення. 
Як передбачено ч. 1 ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 
Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування: управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. 
Відтак, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності – це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. ч. 1, 3 ст. 16, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 
Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Статус землі як національного багатства визначається винятковим правовим режимом, який передбачає особливий порядок набуття та реалізації прав на землю, у порівнянні з іншими об`єктами цивільних прав. 
Органи місцевого самоврядування, здійснюючи функції власника від імені Українського народу, повинні розпоряджатися земельними ділянками виключно в інтересах Українського народу та з безумовним та цілковитим дотриманням вимог законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. 
Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад, до яких належить розпорядження землями територіальних громад. 
Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Аналіз змісту норм статті 120 ЗК Кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
При цьому, при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 463467662) від 09.02.2026 Деснянська селищна рада є власником житлового будинку за адресою: Чернігівська область Чернігівського району знаходяться по вул. Центральна, 97 у с. Короп`є.
Водночас право власності на земельну ділянку під садибним житловим будинком не зареєстровано, сесією Деснянської селищної ради рішення «Про надання дозволу Деснянській селищній раді на виготовлення технічної документації в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» не прийнято.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури України покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
У частині 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. 
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. 
Відповідно до п.п. 3, 4 рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 інтереси держави можуть повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В їх основі є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування її економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас не визначене чітке коло законних інтересів, які можуть збігатися повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств, організацій. 
Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це справді потрібно. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №810/2763/17 дійшла висновку про те, що за загальним визначенням «публічним інтересом» є важливі для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби, які відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами публічної адміністрації.
Тобто, публічний інтерес є нічим іншим, як певною сукупністю приватних інтересів. Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005).
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов Козелецької окружної прокуратури підлягає задоволенню повністю.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов Козелецької окружної прокуратури до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області щодо не оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на земельну ділянку під садибним житловим будинком, що знаходиться по вул. Центральна, 97, с. Короп`є, Чернігівського району Чернігівської області. 
Зобов`язати Деснянську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області вжити заходів щодо оформлення за територіальною громадою Деснянської селищної ради права комунальної власності (речового права на майно) на земельну ділянку під садибним житловим будинком, що знаходиться по вул. Центральна, 97, с. Короп`є, Чернігівського району Чернігівської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Козелецька окружна прокуратура (вул. Євгенія Лоскота, 1,с-ще Козелець,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,17000, код ЄДРПОУ 0291011421). 

Відповідач: Деснянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (вул. Ювілейна, 1А,с-ще Десна,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,17024, код ЄДРПОУ 05389882).

Повне судове рішення складено 15.06.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО