ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року м. Львів	справа № 380/1539/26	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» про стягнення податкового боргу у сумі 18 857 772,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» (відповідач), у якому просить:
- задовольнити позовні вимоги та стягнути з ТОВ «Ст-Авто-Груп» (код ЄДРПОУ 41024693) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, в розмірі 18 857 772,15 грн. 
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із зобов`язань по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 3 248 730,50 грн, по миту на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 11 506 885,13 грн, по миту на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 4 102 156,52 грн, що складаються з основного платежу, штрафних санкції та пені. Вказує, що податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ю» від 10.12.2020 № 67586-13, яку надіслав на адресу платника податків. Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.
З огляду на вищенаведене адміністративний позов просить задовольнити повністю.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 02 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копію вказаної ухвали суд надіслав на адресу відповідача, яка вказана позивачем у позовній заяві (79015, м. Львів, вул. Городоцька, 207), однак поштове відправлення не вручено адресату з причини «адресат відсутній», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, трек-номер R067095274568.
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка належно вручена.
З огляду на наведене суд уважає, що відповідач належно повідомлений про відкриття спрощеного позовного провадження у цій справі та про своє право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно з Ідентифікаційними даними, доданими позивачем до позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» (код ЄДРПОУ 41024693) є на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, зареєстроване за адресою 79015, м. Львів, вул. Городоцька, 207 та має відкриті рахунки в установах банків.
Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області від 18.11.2025 № 12410/5/13-01-13-02-12 про податкову заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» станом на 14.11.2025 у відповідача наявний податковий борг за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 3 248 730,50 грн, за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 11 506 885,13 грн та за платежем мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 4 102 156,52 грн. 
Суд встановив, що податковий борг відповідача на вказані вище суми виник на підставі:
- податкового повідомлення-рішення № 00000301903 від 25.06.2021;
- податкового повідомлення-рішення № 00000020019 від 14.01.2022;
- податкового повідомлення-рішення UA209000202446 від 26.07.2024;
- податкового повідомлення-рішення № 00000281903 від 25.06.2021;
- податкового повідомлення-рішення № 00000010019 від 14.01.2022;
- податкового повідомлення-рішення № UA209000202444 від 26.07.2024;
- податкового повідомлення-рішення № 00000291903 від 25.06.2021;
- податкового повідомлення-рішення № UA209000202445 від 26.07.2024.
10.12.2020 контролюючий орган виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 67586-13, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 09 грудня 2020 року становить 1394,67 грн. Указану податкову вимогу отримано 10.12.2020 керівником О.В. Бачеріковим.
Докази оскарження згаданих податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні.
Також матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 18 857 772,15 грн. 
Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду. 
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Частинами першою, другою статті 303 Митного кодексу України передбачено, що у разі несплати або неповної сплати митних платежів у порядку і в строки, встановлені цим Кодексом та Податковим кодексом України, несплачена сума митних платежів вважається податковим боргом особи, визначеної відповідно до частини першої або другої статті 293 цього Кодексу, та стягується у порядку і строки, встановлені Податковим кодексом України. Належні до сплати суми митних платежів стягуються з осіб, відповідальних за їх сплату.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. 
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. 
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України). 
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Суд встановив, що на підставі результатів документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, оформленої Актом перевірки від 08.06.2021 № 0015/21/7.5-19/0041024693, Дніпровською митницею Держмитслужби винесено такі податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення № 00000281903 від 25.06.2021 (Форма «Р») - винесене у зв`язку із встановленням порушень вимог МК України та Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження щодо товарів, ввезених за митними деклараціями (МД) від 2019 року. Збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (вид 020) на загальну суму 12 065,81 грн (основне зобов`язання - 9 652,65 грн, штрафні санкції - 2 413,16 грн).
- податкове повідомлення-рішення № 00000291903 від 25.06.2021 (Форма «Р») за платежем Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та інші до них, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (вид 021) щодо МД № UA305200/2019/020197, № UA305200/2019/029132, № UA305200/2019/038058 та № UA305200/2019/039242. Загальна сума до сплати становить 121 933,45 грн (основне зобов`язання - 97 546,76 грн, штрафні санкції - 24 386,69 грн).
- податкове повідомлення-рішення № 00000301903 від 25.06.2021.
За результатами документальної невиїзної перевірки, оформленої Актом від 13.12.2021 № 0004/21/7.22-19/41024693 щодо правомірності застосування преференційного режиму за митною декларацією від 14.06.2019 № UA305200/2019/031422, Кропивницькою митницею 14 січня 2022 року винесено:
- податкове повідомлення-рішення № 00000020019 від 14.01.2022 (Форма «Р») - за платежем Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (вид 020). Збільшено грошове зобов`язання на загальну суму 46 299,03 грн (податкове зобов`язання - 30 866,02 грн, штрафні санкції 50% - 15 433,01 грн).
- податкове повідомлення-рішення № 00000010019 від 14.01.2022 (Форма «Р») - за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (робіт, послуг) (вид 028). Збільшено грошове зобов`язання на загальну суму 9 259,90 грн (податкове зобов`язання - 6 173,30 грн, штрафні санкції 50% - 3 086,60 грн).
На підставі Акта документальної невиїзної перевірки № 15/24/7.4-19/41024693 від 12.07.2024, Львівською митницею винесено низку податкових повідомлень-рішень від 26 липня 2024 року:
- податкове повідомлення-рішення № UA209000202446 від 26.07.2024 (Форма «Р») - винесене за результатами перевірки значного масиву митних декларацій за період 2019 року (всього 410 товарних позицій згідно з розрахунком у додатках). Розмір штрафної санкції склав 50%.
- податкове повідомлення-рішення № UA209000202444 від 26.07.2024;
- податкове повідомлення-рішення № UA209000202445 від 26.07.2024.
Ураховуючи те, що доказів оскарження податкових повідомлень-рішень: № 00000301903 від 25.06.2021, № 00000020019 від 14.01.2022, UA209000202446 від 26.07.2024, № 00000281903 від 25.06.2021, № 00000010019 від 14.01.2022, № UA209000202444 від 26.07.2024, № 00000291903 від 25.06.2021, № UA209000202445 від 26.07.2024 в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими. 
Водночас зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.
Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано. 
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. 
Докази вжиття Товариством з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» заходів щодо погашення податкового боргу в сумі 18 857 772,15 грн у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. 
Водночас податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 10.12.2020 контролюючий орган виставив Товариству з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» податкову вимогу форми «Ю» № 67586-13, згідно із якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 09 грудня 2020 року становить 1394,67 грн. Указана податкова вимога отримана 10.12.2020 керівником О.В. Бачеріковим.
Доказів оскарження й скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.
Отже, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.
З огляду на наведене, а також ураховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги надіслання контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості, яка є предметом розгляду цієї справи у розмірі, який становить 18 857 772,15 грн.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Одночасно з цим в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отож, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно із принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю у належний спосіб, відповідно до вимог абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ 43968090) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» (вул. Городоцька, 207, м. Львів, 79015, код ЄДРПОУ 41024693) про стягнення податкового боргу у сумі 18 857 772,15 грн - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ст-Авто-Груп» до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 18 857 772,15 грн.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повний текст рішення складено 29 травня 2026 року. 

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна