УХВАЛА

30 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/18926/25
адміністративне провадження № К/990/26838/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі № 380/18926/25 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року задоволено позов частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо незарахування у стаж роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. 
Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону зарахувати у стаж роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період йог безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. 
Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачу за час роботи у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону та Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону у період: до 19 липня 2022 року та, починаючи із 17 червня 2025 року, з урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на - територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №380/18926/25 скасовано в частині зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснення перерахунку та виплати заробітної плати позивача за час роботи у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону та Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону у період: до 19 липня 2022 року та, починаючи із 17 червня 2025 року, з урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на - територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов задоволено.
Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивача за час роботи у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону та Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону з урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на - територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №380/18926/25 залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2026 року (у складі колегії суддів: судді-доповідача - Желєзного І.В., суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,) касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі № 380/18926/25 залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до Суду:
- уточненої касаційної скарги із обґрунтуванням наявності підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2026 року касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі № 380/18926/25 було повернуто скаржнику.
10 червня 2026 року відповідач повторно звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, відповідач, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: 
- від 20 лютого 2020 року у справі № 520/3809/19, від 02 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.001328, від 15 квітня 2020 року у справі № 815/2973/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 811/1664/18, від 30 квітня 2020 року у справі № 2240/2919/18, від 17 березня 2021 року у справі № 160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі № 320/2915/20, від 31 березня 2021 у справі № 240/12017/19, від 08 грудня 2022 року у справі № 200/5338/19-а та від 08 лютого 2023 року у справі № 360/566/22 щодо строку звернення до адміністративного суду та підстав для його поновлення (питання застосування положень ст. ст. 122, 123 КАС України, які безпідставно не застосовані судами попередніх інстанцій); 
- від 09 листопада 2018 року у справі № 263/15749/16-а, від 20 грудня 2018 року у справі № 524/3878/16-а, від 22 березня 2019 року у справі № 815/6832/15, від 01 жовтня 2019 року у справі № 826/3943/16, від 31 березня 2020 року у справі № 826/14837/16, від 15 червня 2021 року у справі № 200/12944/19-а, від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21, від 15 травня 2023 року у справі № 380/25725/21, від 22 червня 2023 року у справі № 480/4288/21, від 27 вересня 2023 року у справі № 640/10671/22, від 19 жовтня 2023 року у справі № 380/5032/20 в частині надання оцінки ефективності обраного позивачем способу захисту - про те, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом (питання застосування положень ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України, які порушено судами першої та апеляційної інстанцій); 
- від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21, від 01 серпня 2023 року у справі № 320/1300/19 щодо дотримання судами вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів з урахуванням наявних стандартів доказування (питання застосування положень ст. 90 КАС України, які порушено судами першої та апеляційної інстанцій).
З цього приводу Суд зазначає, що оцінку вказаним доводам було надано Верховним Судом в ухвалі від 08 червня 2026 року.
Таким чином, скаржником у касаційній скарзі не викладені підстави касаційного оскарження передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Ураховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, а саме: не зазначено про допущені судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі порушення конкретних норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, та зважаючи на те, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з прийнятим судовим рішенням, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги.
Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.
Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі № 380/18926/25 - повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

А.В. Жук
Суддя Верховного Суду