ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/8031/25 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/402/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрова Д.О. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 18 серпня 2025 року о 21 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 по вул. Оріхівське шосе, 14А км в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря – нарколога водій відмовився, що зафіксовано на бк 471244. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, про повторність попереджено, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Александров Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, які мають істотне значення для справи та дійшов передчасного висновку про наявність «відмови» ОСОБА_1 , не перевіривши її мотивування відповідно до вимог ст. 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, що є ключовим питанням в даній справі.
Вказує, що ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся і не ухилявся, а фактично пройшов огляд, оскільки мав намір виконати вимогу щодо медичного огляду. 
Звертає увагу, що ОСОБА_1 виконував функції військового водія, здійснював перевезення людей на позиції і в конкретний момент йому підшукали заміну; після заміни він мав їхати для проходження огляду разом з поліцейськими. Поліція прийняла такі обставини як «відмову», що не є відмовою, а лише організаційною ситуацією, пов`язаною з виконанням службового завдання.
Посилається на проходження ОСОБА_1 медичного огляду за самостійним звернення, якого до закладу охорони здоров`я доставив офіцер Збройних сил України. За результатом огляду ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні. Однак, суд першої інстанції не прийняв до уваги даний доказ, зазначивши, що він є недійсним, через проходження огляду за відсутності поліцейського, а отже не може братися до уваги. Вважає, даний підхід суду формальним і таким, що не відповідає вимогам КУпАП щодо оцінки доказів. 
Стверджує, що оскаржувана постанова не містить перевірюваного викладення того, в чому саме суд вбачає «відмову», якими словами чи діями вона була виражена, і чим підтверджена, а тому перелік доказів без аналізу їх змісту в частині ключового елементу складу правопорушення не може вважатися належним мотивуванням за ст. 283-285 КУпАП.
За таких умов вважає, висновок суду про доведеність «відмови» є передчасним, а сумніви щодо наявності складу адміністративного правопорушення мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до відповідальності, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2025 року, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, але з матеріалів провадження вбачається, що апелянтом строк на оскарження не пропущено, оскільки вперше апеляційну скаргу було подано у межах строку, передбаченого законом і повернуто її було з підстав, які не перешкоджають повторному зверненню. 
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника – адвоката Александрова Д.О., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Александров Д.О. підтримав апеляційну скаргу, акцентувавши увагу суду на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП через відсутність з боку ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Звернув увагу, що відеозаписом події зафіксовано як ОСОБА_1 після надходження йому пропозиції пройти наведений огляд зв`язався за телефоном із командиром, який наказав йому їхати по службовим справам. При цьому, ОСОБА_1 шукав іншого водія, який замість нього виконає його військові обов`язки, проте заміни не знайшлося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Александрова Д.О., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Однак, з таким висновком суду першої інстанції, суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції не звернув увагу на певні істотні обставини.
Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.
Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження дотримання працівниками поліції процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Дослідженим під час апеляційного перегляду справи відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано зупинку транспортного засобу Mitsubishi Pajero д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту. Перевірка документів водія та огляд ТЗ, далі поліцейський здійснює візуальний огляд водія, оголошує ознаки наркотичного сп`яніння та пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога. ОСОБА_1 надає згоду пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (час запису 00:10:31) пояснюючи, що йому тільки необхідно завезти побратимів, оскільки є всього два водії, які відвозіть та забирають військових з району лінії бойового зіткнення. Далі, зафіксовано як ОСОБА_1 зв`язується з командиром по телефону для вирішення питання хто замість нього відвезе військових вказуючи, що його знов зупинили на тому ж блокпосту. В цей час до ОСОБА_1 підходить поліцейський та запитує чи буде він прямувати до закладу охорони здоров`я. Зафіксовано, як командир повідомляє ОСОБА_1 , щоб той взяв направлення у поліцейських до закладу охорони здоров`я для проходження огляду після виконання ним військового завдання. Внаслідок чого, поліцейський складає відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП.
Отже, оглянуте відео демонструє згоду водія ОСОБА_1 пройти запропонований огляд та дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичній установі, що слід вважати формальним підходом з боку працівників поліції.
Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 після тривалого спілкування по телефону (як можливо зрозуміти зі змісту розмови з приводу його заміни іншим військовим для виконання військового обов`язку) каже поліцейським, що не відмовляється від проходження огляду, а шукає собі замну, але поліцейський каже йому, що буде складати протокол. 
Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням. 
В даному конкретному випадку звертає на себе увагу і послідуюче проходження ОСОБА_1 медичного огляду в КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР та отримання висновку від 19 серпня 2025 року № 6111 складеному о 00 год. 25 хв. в якому зазначено, що ОСОБА_1 доставлений до закладу охорони здоров`я представником ЗСУ ОСОБА_2 . Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 18), що свідчить на користь пояснень сторони захисту.
Означений висновок проаналізований суддею апеляційного суду в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, інших письмових доказів та відомостей зафіксованих відеозаписом події, а тому вказаний висновок береться до уваги в сукупності із іншими доказами задля об`єктивного сприйняття інкримінованих ОСОБА_1 подій.
Враховуючи вищевикладені обставини, суддя апеляційного суду дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ст.266 КУпАП суддя апеляційного суду дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.
За таких обставин, апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294, ст. 247 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати.
Постанови нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно  ОСОБА_1  за ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/8031/25