ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/391/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючої судді Виноградової Д.О.,
за участі секретаря Годун Т.Ю., 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Кушнеренка Є.О.,
представника відповідача Дарди О.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді, 

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі – також ГУНП у Чернігівській області, відповідач), у якому просить: 
визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 22.12.2025 року № 2086 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області у виді звільнення з посади начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 (0092621);
визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29.12.2025 року № 882 о/с про призначення полковника поліції ОСОБА_1 (0092621) оперуповноваженим відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши його з посади начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП;
зобов`язати поновити на займаній посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП ОСОБА_1 (0092621).
рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (0092621) на посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП, допустити до негайного виконання.
Свої вимоги мотивує тим, що з висновку службового розслідування у частині, що стосується позивача слідує, що в ході проведення службового розслідування та при видачі наказу відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, а саме: не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину у скоєнні проступку, що, у свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення. Таким чином, службовим розслідуванням не було належним чином встановлено підстави для застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, а отже спірні накази прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Щодо наказу від 29.12.2025 № 882 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП позивач зазначає, що посада начальника Прилуцького РВП ГУПН в Чернігівській області є вищою відносно посади оперуповноваженого відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП, а отже за вимогами п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію» переведення на нижчу посаду можливе лише у разі виявлення ініціативи самим поліцейським, якої не було. З огляду на вказане, наказ від 29.12.2025 № 882 о/с є також протиправним та підлягає скасуванню. 
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що аргументи відповідача не мають свого підтвердження, оскільки в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, і застосування навіть найтяжчого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Крім того, стаття 3 Дисциплінарного статуту визначає, що керівник несе персональну відповідальність за дотримання підлеглими службовою дисципліни. З огляду на вказане спірні накази не підлягають скасуванню, а у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження під головуванням судді Виноградової Д.О. у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Чернігівського окружного адміністративного суду за адресою: м. Чернігів, вул. Київська, 23 на 11 лютого 2026 року о 11:00 год, зал судового засідання № 9.
Відповідно до довідки Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 судове засідання, призначене на 11.02.2026 на 11:00 по справі № 620/391/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді - перенесено на 19.02.2026 року на 11:00, у зв`язку з перебуванням на навчанні судді Виноградової Д.О.
Відповідно до акту від 19.02.2026 № 620/391/26 встановлено, що технічну фіксацію судового засідання за допомогою засобів підсистеми відеоконференцзв`язку від 19.02.2026, у справі № 620/391/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді здійснити неможливо у зв`язку з технічними збоями в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). 
Підготовче судове засідання призначено на 10.03.2026 на 11:00.
У підготовче засідання, призначене на 10.03.2026 на 11:00 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. 
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та відкладення на іншу дату, проти продовження строку підготовчого провадження у справі не заперечує.
Від представника відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 10.03.2026 на 11:00 без його участі та про перенесення на іншу дату. Також, 10.03.2026 о 08:22 оголошено повітряну тривогу.
Ухвалою суду від 10.03.2026 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання на 24 березня 2026 року о 11:00 год у приміщенні Чернігівського окружного адміністративного суду за адресою: м. Чернігів.
Відповідно до довідки Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 № 620/391/26 встановлено, що 24 березня 2026 року о 11:00 год. розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді, не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Чернігівському районі Чернігівської області. Підготовче судове засідання призначено на 08.04.2026 на 11:00.
Ухвалою суду від 08.04.2026 підготовче провадження у справі закрито. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 квітня 2026 року о 10:30. 26.04.2026 оголошено перерву до 05.05.2026.
У судовому засідання позивач та його представник підтримали свої вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та наголосив на відсутності підстав для скасування наказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач проходив службу у Національній поліції України на посаді - начальник Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, полковник поліції.
10.12.2025 року до ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація про те, що близько 12:00 10.12.2025 року у місті Прилуки відбулась дорожньо – транспортна пригода за участю службового транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , яким було скоєно наїзд на пішоходів малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які переходили проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого малолітня ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події, а ОСОБА_3 отримала численні тілесні ушкодження, про що начальником УГІ ГУНП в Чернігівській області майором поліції ОСОБА_4 начальнику ГУНП в Чернігівській області полковнику поліції ОСОБА_5 було подано відповідний рапорт. За фактами, викладеними в рапорті майора поліції Музиченка від 10.12.2025 року, наказом ГУНП в Чернігівській області від 10.12.2025 № 1543 у відповідності до у відповідності до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію. 
У ході проведення службового розслідування було встановлено, що сержантом поліції ОСОБА_6 та сержантом поліції ОСОБА_7 , які 10.12.2025 року несли служу в нарді ГРПП «ХОР-200», було грубо порушено службову дисципліну, вимоги чинного законодавства та ряду нормативно – правових актів, які регламентують порядок проходження в поліції, що призвело до скоєння 10.12.2025 року дорожньо транспортної пригоди, за наслідком якої спричинено загибель малолітньої дитини та заподіяно тяжкі тілесні ушкодження її матері, що призвело до значного суспільного резонансу, підриву довіри та авторитету Національної поліції України. Також, в ході проведення службового з метою з`ясування причин та умов, що сприяли порушенню поліцейськими наряду «ХОР-200» ВРПП службової дисципліни, внаслідок чого сталась надзвичайна подія з тяжкими наслідками, дисциплінарною комісією було досліджено повноту виконання безпосереднім та прямими керівниками сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_6 своїх обов`язків у частині здійснення контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, аналізу її стану, проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень забезпечення дотримання підлеглими службової дисципліни. На виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, у безпосереднього та прямих керівників сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_6 було відібрано письмові пояснення.
Так, опитаний в ході службового розслідування прямий керівник сержанта поліції ОСОБА_6 та сержанта поліції ОСОБА_7 начальник Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковник поліції ОСОБА_1 пояснив, що 10.12.2025 близько 12:20-30 черговий Прилуцького районного відділу поліції капітан поліції Малков Є.О. повідомив про дорожньо-транспорту пригоду, яка сталась на перехресті вул. Садова та 1 Травня у м. Прилуки та на місце події направлено СОГ. Також зазначив, що за попередньою інформацією учасниками даної ДТП є поліцейські Прилуцького РВП на службовому автомобілі Аутлендер. Одразу виїхав на місце події. По прибуттю на місце події (впродовж 1-2 хв.) побачив, що інформація підтверджується, а тому негайно (орієнтовно не більше 5 хв. з моменту прибуття на місце події) інформував про подію начальника ГУНП області та керівника УГІ ГУНП в Чернігівській області, чергову частину ГУНП області – через чергового РВП, про ДТП, що призвела до загибелі цивільної особи. На місці події у межах повноважень організовував охорону місця події до прибуття уповноважених посадових осіб ДБР. Також на місці події організовував силами особового складу районного відділу поліції встановлення установчих даних про потерпілих, зокрема стан здоров`я потерпілої жінки, свідків події, місце їх знаходження та проживання, контактні дані тощо, сприяв роботі екстреної медичної допомоги, організовував роботу із взаємодії із закладом охорони здоров`я щодо доставлення учасників ДТП, проведення освідування, надання медичної допомоги, отримання інформації про встановлення діагнозів тощо. Організовував та сприяв збиранню на місці події інших даних, необхідних для всебічного та повного встановлення обставин ДТП, залучив додаткові сили для унеможливлення виникнення загострення соціальної напруги, зокрема відсторонення поліцейських – учасників ДТП, від можливих свідків, а також громадськості. Діяв виключно у межах та спосіб, визначених Конституцією та законами України
Проведеним службовим розслідуванням в діях безпосереднього та прямих керівників сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_6 було встановлено факти грубого порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 5, 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337–VIII, неналежне виконання функціональних (посадових) обов`язків, що виразилось у неналежному вивченні індивідуальних та професійних якостей підлеглих, неналежному контролі за дотриманням підлеглими службової дисципліни, у не проведенні аналізу стану службової дисципліни, відсутності дієвих практичних заходів по проведенню профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, невжитті належних заходів щодо недопущення надзвичайних подій серед особового складу. 
За результатами проведеного службового розслідування було складено висновок від 10.12.2025 року, яким було запропоновано сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_6 за встановлені факти грубого порушення службової дисципліни звільнити зі служби в поліції, а до керівників зазначених поліцейських застосувати різні види дисциплінарних стягнень, зокрема до начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 - звільнення з посади. 
Відповідно до норм ст. 19 – 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за результатами проведеного службового розслідування було видано наказ ГУНП в Чернігівській області № 2086 від 22.12.2025 року, яким зокрема до начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 5, 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337–VIII, неналежне виконання функціональних (посадових) обов`язків, що виразилось у неналежному вивченні індивідуальних та професійних якостей підлеглих, неналежному контролі за дотриманням підлеглими службової дисципліни, у не проведенні аналізу стану службової дисципліни, відсутності дієвих практичних заходів по проведенню профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, невжитті належних заходів щодо недопущення надзвичайних подій серед особового складу застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади. 
Згідно до норм статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України на підставі наказу ГУНП в Чернігівській області № 2086 від 22.12.2025 року, рапорту заступника начальника ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції Сандула В.В. та подання ГУНП в Чернігівській області про призначення на посаду ОСОБА_8 (копії додаються) було видано наказ ГУНП в Чернігівській області від 29.12.2025 року № 882 (витяг з наказу з доказом ознайомлення позивача додається), яким відповідно до абз. 5 (як виконання накладеного дисциплінарного стягнення – звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) пункту 3 частини 1 та частини 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 було призначено оперуповноваженим відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області, звільнивши його з посади начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області
Вважаючи вказані вище накази протиправними і такими, що підлягають скасуванню, а ОСОБА_1 - поновленню на займаній посаді, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У подібних правовідносинах Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував (зокрема, у постановах від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, від 04.04.2025 у справі № 380/546/23), що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
У постанові від 26.01.2022 у справі № 620/39721 Верховний Суд указав, що стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Спеціальним нормативно-правовим актом, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус посад поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – також Закон України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).
Так, Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
За статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частин першої-третьої, десятої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок №893).
Пункт 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачає, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Пункт 3 розділу V Порядку №893 встановлює, що службове розслідування має встановити, з-поміж іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.
У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану (частина перша статті 29 Закону України “Про Національну поліцію).
За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Як вже встановив суд, службове розслідування призначено за рапортом начальника УГІ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Богдана Музиченка від 10.12.2025 за фактом ДТП на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 (на синіх номерах) під керуванням поліцейської ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції ОСОБА_6 (0158870) та пасажира поліцейського ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції ОСОБА_7 (0158986), які здійснили наїзд на пішоходів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті якого малолітня ОСОБА_2 отримала травми несумісні з життям та померла на місці, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом нижньої третини правого стегна, забій лівого колінного суглобу, закритий перелом лівого променю. Вказана подія зареєстрована до ІКС «ПІНТІ» (журналу ЄО) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області № 24214 від 10.12.2025. Також інформації про внесення до ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення частини другої статті 286 КК України № 6202510010005944 від 10.12.2025.
У ході службового розслідування дисциплінарна комісія допитувала також позивача, який пояснив, що 10.12.2025 близько 12:20-30 черговий Прилуцького районного відділу поліції капітан поліції ОСОБА_9 повідомив про дорожньо-транспорту пригоду, яка сталась на перехресті вул. Садова та 1 Травня у м. Прилуки та на місце події направлено СОГ. Також зазначив, що за попередньою інформацією учасниками даної ДТП є поліцейські Прилуцького РВП на службовому автомобілі Аутлендер. Одразу виїхав на місце події. По прибуттю на місце події (впродовж 1-2 хв.) побачив, що інформація підтверджується, а тому негайно (орієнтовно не більше 5 хв. з моменту прибуття на місце події) інформував про подію начальника ГУНП області та керівника УГІ ГУНП в Чернігівській області, чергову частину ГУНП області – через чергового РВП, про ДТП, що призвела до загибелі цивільної особи. На місці події у межах повноважень організовував охорону місця події до прибуття уповноважених посадових осіб ДБР. Також на місці події організовував силами особового складу районного відділу поліції встановлення установчих даних про потерпілих, зокрема стан здоров`я потерпілої жінки, свідків події, місце їх знаходження та проживання, контактні дані тощо, сприяв роботі екстреної медичної допомоги, організовував роботу із взаємодії із закладом охорони здоров`я щодо доставлення учасників ДТП, проведення освідування, надання медичної допомоги, отримання інформації про встановлення діагнозів тощо. Організовував та сприяв збиранню на місці події інших даних, необхідних для всебічного та повного встановлення обставин ДТП, залучив додаткові сили для унеможливлення виникнення загострення соціальної напруги, зокрема відсторонення поліцейських – учасників ДТП, від можливих свідків, а також громадськості. Діяв виключно у межах та спосіб, визначених Конституцією та законами України
Також додав, що особливу увагу приділяє питанню дотримання законності у службовій діяльності поліцейських, транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху, оперативності реагування, дані питання постійно розглядаються час загальних зборів, на інструктажах нарядів перед заступанням на службу. На постійній основі (не менше декількох разів на місяць) на загальних зборах доводиться інформація про надзвичайні події. На щоденних інструктажах наголошується на дотриманні середньої швидкості руху автомобіля, дорожньої обстановки та особливостей місцевості або інших непередбачуваних обставин, заходів особистої безпеки. Вказані відомості доводяться особовому складу як вербально, так і під підпис у відповідних відомостях. пояснив, що особливу увагу приділяє питанню дотримання законності у службовій діяльності поліцейських, транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху, оперативності реагування, дані питання постійно розглядаються час загальних зборів, на інструктажах нарядів перед заступанням на службу. На постійній основі (не менше декількох разів на місяць) на загальних зборах доводиться інформація про надзвичайні події. На щоденних інструктажах наголошується на дотриманні середньої швидкості руху автомобіля, дорожньої обстановки та особливостей місцевості або інших непередбачуваних обставин, заходів особистої безпеки. Вказані відомості доводяться особовому складу як вербально, так і під підпис у відповідних відомостях.
Натомість, з матеріалів службового розслідування судом встановлено, що на думку членів дисциплінарної комісії заходи профілактики та контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни у Прилуцькому РВП мають декларативний характер, а реальний стан дисципліни залишається поза увагою керівництва до моменту настання резонансної події. Далі міститься твердження, що окрім особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до обов`язку дотримуватись законодавство, - сержантами поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , встановлені порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання керівництвом Прилуцького РВП вимог чинного законодавствам, у зв`язку з чим в їх діях вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, а саме: грубе порушення службової дисципліни.
У спірних правовідносинах позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання функціональних (посадових) обов`язків, що виразилось у неналежному вивченні індивідуальних та професійних якостей підлеглих, неналежному контролі за дотриманням підлеглими службової дисципліни, у не проведенні аналізу стану службової дисципліни, відсутності дієвих практичних заходів по проведенню профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, невжитті належних заходів щодо недопущення надзвичайних подій серед особового складу застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.
Як вказано судом вище, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до розділу VII Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи суд погоджується з твердженням позивача, що у порушення вказаних вимог у матеріалах службового розслідування відсутні посилання на наявність пом`якшуючих обставин щодо позивача в частині тривалої бездоганної служби в органах національної поліції, відсутності дисциплінарних стягнень, позитивної характеристики ОСОБА_1 .
Крім того, при проведенні службового розслідування стосовно ОСОБА_1 дисциплінарна комісія зобов`язана була перелічити відповідні посадові обов`язки позивача, вказати обставини їх порушення, чого матеріали службового розслідування не містять.
З поміж іншого, у межах службового розслідування необхідно встановити усі складові дисциплінарного проступку, зокрема, дослідити об`єктивну складову діяння, наприклад обставини та умови за яких діяння вчинене, загальну ситуацію вчинення правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, встановити безумовну винну особи, її умисел, виключити стани, за яких вина виключається, тощо, чого дисциплінарною комісією зроблено не було.
При цьому, з матеріалів справи та у ході розгляду справи по суті судом встановлено, що через відсутність конкретних норм законодавства та галузевих наказів, що були порушені керівником Прилуцького відділу поліції ОСОБА_1 , позивачу, а також його заступнику, а також начальнику ВРПП однаково визначають неналежне керівництво та недотримання службової дисципліни, що свідчить про не повне з`ясування відповідачем обставин та характеру вини кожного з перелічених посадовців.
З викладеного суд встановив, що службове розслідування проведено без дотриманням передбачених законом процедур, а висновки дисциплінарної комісії не ґрунтуються на належних, допустимих та достатніх доказах а саме, не встановлено та не обґрунтовано, у чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступку, що, у свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення. Таким чином доводи позивача, наведені у позовній заяві та зазначені у судовому засіданні повністю спростовують обставини, зазначені у матеріалах службового розслідування. 
Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосовного до позивача, суд зазначає наступне
Відповідно до частини першої статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Так статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено 8 видів дисциплінарних стягнень, останній і найтяжчим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ. 
Згідно з абзацом першим частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого – звільнення зі служби в поліції.
Указаною нормою установлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, від 29.02.2024 у справі № 260/5566/22.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення, у цьому випадку працівника поліції, до дисциплінарної відповідальності повинна бути зосереджена насамперед на тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення і лише тоді робити висновки про правомірність спірного рішення.
Таким чином підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обгрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
З огляду на висновки суду про недоведеність провини позивача у матеріалах службового розслідування висновки наказу про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення ОСОБА_1 з посади начальника також є необґрунтованими, а сам наказ підлягає скасуванню.
Наказ ГУНП в Чернігівській області від 29.12.2025 року № 882 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП також підлягає скасуванню з огляду на зазначене вище, а позивач підлягає поновленню на посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП ОСОБА_1 (0092621). 
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року). 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді – підлягає повному задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.
Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, враховуючи приписи статті 371 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність звернення постанови суду до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У силу вимог частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 25000,00 грн суду було надано копію договору про надання правової допомоги № 568 від 24.12.2025, акт виконаних робіт від 06.01.2026, квитанція до прибуткового касового ордеру № 568 від 24.12.2025, ордер, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Відповідач скористався передбаченим статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України правом та подав суду клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».
Враховуючи наведене, зважаючи на заперечення відповідачем розміру витрат на правову допомогу, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 10000,00 грн.
Матеріалами справи також підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновлення на посаді – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 22.12.2025 № 2086 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області» у виді звільнення з посади начальника Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 (0092621).
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29.12.2025 № 882 о/с «По особовому складу» про призначення полковника поліції ОСОБА_1 (0092621) оперуповноваженим відділу протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши його з посади начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП.
Поновити ОСОБА_1 (0092621) на посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Рішення у частині поновлення ОСОБА_1 (0092621) на посаді начальника Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області допустити до негайного виконання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ 40108651. 
Повний текст рішення виготовлено 11 травня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА