ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1347/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.
при секретарі судового засідання: Новіковій Д.О.
Представники сторін:
від позивача: Слободян Віталій Миколайович (в залі суду) - представник АТ "СЕНС-БАНК" - адвокат посвідчення № 1894 від 26.02.2019р.
інші представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 (суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі № 904/1347/23
за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк", м. Київ
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м.Дніпро
відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро
відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Акама", м. Дніпро
відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд", м. Дніпро
про стягнення 1 071 479,13 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:
Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акама", Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд" заборгованість у розмірі 1 071 479,13 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 890 703,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 180 776,13 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № CR PSMB2021022 від 28.05.2021 в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів. Вимога про стягнення з відповідачів-2, 3, 4 обґрунтована посиланням на договори поруки, відповідно до умов яких відповідачі-2, 3, 4 прийняли на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Акама", Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд" на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість за договором про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № CR PSMB2021022 від 28.05.2021 в розмірі 1 071 479,13 грн, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 890 703,00 грн та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 180 776,13 грн. Стягнуто з ТОВ "ВКФ Базис" витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 018,07 грн, з ОСОБА_1 - 4 018,04 грн, з ТОВ "Акама" - 4 018,04 грн, з ТОВ "Холд" - 4 018,04 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між АТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Сенс Банк") та ТОВ "ВКФ Базис" було укладено договір від 28.05.2021 № PSMB2021022 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії. На виконання кредитного договору банк 11.06.2021 надав позичальнику кредит у сумі 890 703,00 грн. Згідно заяви щодо надання траншу від 11.06.2021 кінцевий строк повернення траншу - 04.05.2022. Позичальник у встановлений строк зобов`язання з повернення траншу не виконав. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладені договори поруки з ОСОБА_1 , ТОВ "Акама" та ТОВ "Холд", за умовами яких поручителі та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Суд першої інстанції, встановивши факт порушення відповідачем-1 умов кредитного договору та наявність заборгованості, дійшов висновку про правомірність вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт зазначає, що кредитні кошти були видані ТОВ "ВКФ Базис" терміном до 04.05.2022, проте належному виконанню умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів перешкодили воєнні дії на території України, які почалися 24.02.2022 у зв`язку із вторгненням Російської Федерації та тривають по теперішній час. У зв`язку із воєнними діями ТОВ "ВКФ Базис" змушено було припинити свою господарську діяльність, наслідком чого стало значне погіршення фінансового стану товариства та тривала нездатність виконувати свої грошові зобов`язання перед контрагентами. Апелянт посилається на ст. ст. 607, 617, 652 Цивільного кодексу України, вказуючи на неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з обставинами непереборної сили та істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.
Апелянт зазначає, що на момент укладання кредитного договору ТОВ "ВКФ Базис" належним чином здійснювало свою господарську діяльність та мало задовільний фінансовий стан з перспективами розширення. Ані ТОВ "ВКФ Базис", ані позивач не могли передбачити початок бойових дій в Україні. ТОВ "ВКФ Базис" намагалося домовитися із позивачем щодо внесення відповідних змін до кредитного договору з урахуванням воєнного стану, на що було отримано вимогу щодо термінового повернення кредиту та згодом - судовий позов.
Щодо позовних вимог про стягнення суми нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 180 776,13 грн, ТОВ "ВКФ Базис" повідомляє про непогодження із розрахунком суми процентів. Апелянт вказує, що на момент укладання кредитного договору розмір річної процентної ставки становив 13,5%. Пунктом 1.3 кредитного договору було передбачено порядок зміни розміру процентної ставки, зокрема: банк повідомляє позичальника про зміну ставки протягом 15 календарних днів шляхом направлення поштового повідомлення на юридичну адресу або вручення під розпис; позичальник вважається повідомленим, якщо він отримав відповідне повідомлення. Апелянт стверджує, що позивач чотири рази підвищував процентну ставку в односторонньому порядку з 13,5% до 25% без належного повідомлення ТОВ "ВКФ Базис" та поручителів. Надані позивачем документи, на думку апелянта, не підтверджують факти отримання відповідачами повідомлень про зміну процентних ставок, а тому розрахунок заборгованості по процентам здійснено в порушення вимог кредитного договору.
Крім того, апелянт вказує на порушення судом процесуальних прав відповідачів щодо надання заперечень на позовні вимоги. Зокрема, 15.12.2024 відповідачем-1 було залучено адвоката Москаленко М.А., якою було подано заяву про участь у справі та клопотання про відкладення підготовчого засідання для можливості ознайомлення з матеріалами справи та викладення правової позиції. 16.12.2024 на судовому засіданні адвокатом також було заявлено клопотання про відкладення, на що суддею було наголошено про відсутність підстав для відкладення та можливість надання відзиву до початку судового розгляду. До початку судового розгляду 13.01.2025 уповноваженим представником відповідача-1 було подано відзив на позовну заяву, однак при винесенні оскаржуваного рішення судом не враховані заперечення ТОВ "ВКФ Базис", не досліджено обставини непогодження відповідача-1 із позовними вимогами, а в рішенні зазначено про відсутність таких заперечень з боку відповідача. Апелянт вважає, що зазначені факти свідчать про порушення процесуального права відповідача-1 на подання заперечень на позов, їх судове дослідження та оцінювання.
У зв`язку із скрутним матеріальним становищем ТОВ "ВКФ Базис" просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за результатами її розгляду.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерне товариство "Сенс Банк" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого вважає оскаржуване судове рішення ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права з ретельним дослідженням усіх обставин справи, а апеляційну скаргу ТОВ "ВКФ Базис" - необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам.
Щодо непогодження апелянта із розрахунком позовних вимог банк зазначає, що сторони за кредитним договором дійшли згоди щодо змінюваної процентної ставки, що підтверджується матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції. Пунктом 1.3 кредитного договору погоджено порядок повідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставки. Банком додано до позовної заяви копії листів/повідомлень про збільшення процентної ставки з доказами їх відповідного направлення на адреси відповідачів, що судом першої інстанції перевірено та надано належну правову оцінку. Апелянт безпідставно зазначає, що банк в односторонньому порядку без належного повідомлення підвищував процентну ставку, та не наводить жодних доказів в обґрунтування підстав своєї скарги.
В підтвердження обґрунтованості розрахунку банк зазначає, що з аналізу розрахунку простроченої заборгованості вбачається, що позичальник частково сплачував проценти за отриманий кредит у період з 01.07.2021 по 18.04.2022, причому суми процентів сплачувались за ставками, які збільшувались банком відповідно до умов кредитного договору. Зокрема, позичальником проведено платежі: 01.07.2021 - за ставкою 13,50%; 02.09.2021 - за ставкою 14,00%; 02.12.2021 - за ставкою 14,50%; 01.02.2022 - за ставкою 15,00%; 18.04.2022 - за ставкою 16,00%. Отже, відповідачі повідомлялись належним чином та погоджувались зі змінами у договірних зобов`язаннях, жодних повідомлень про незгоду такого збільшення не надсилали банку.
Банк також зауважує, що протягом усього часу здійснення судового розгляду у суді першої інстанції зі сторони відповідачів постійно вчинювались дії та бездіяльність, які перешкоджали своєчасному вирішенню спору та реалізації ефективного захисту порушеного права позивача, що має розцінюватися як зловживання процесуальними правами. Відповідачі є афілійованими особами, яким достеменно відомо про хід слухання у справі.
ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Акама" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Холд" не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Коваль Л.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1347/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 ( суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі № 904/1347/23 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.
12.02.20254р. матеріали справи № 904/1347/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 19286грн. 63 коп., докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро; відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд", м. Дніпро (опис вкладення поштового відправлення або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС).
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.
У зв`язку з відпусткою судді Коваль Л.А. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В, Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 ( суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі № 904/1347/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.08.2025 об 10:30 годин.
18.03.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Акціонерного товариства "Сенс Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2025 сторін сповіщено що судове засідання, призначене на 19.08.2025 не відбудеться, у зв`язку з відпусткою суддів - Кощеєва І.М. та Чус О.В. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/1347/23 призначено в судове засідання на 25.11.2025 о 09:30 год.
В судове засідання 25.11.2025 з`явився представник АТ "СЕНС-БАНК", інші представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Представник АТ "СЕНС-БАНК" Слободян Віталій Миколайович та пояснив, що в системі "Електроний суд" зареєстровано клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис" про відкладення розгляду справи.
Колегія суддів перевірила інформацію представника АТ "СЕНС-БАНК" в системі "Електроний суд" і констатувала відсутність в ній будь-яких клопотань. В канцелярії Центрального апеляційного господарського суду також підтвердили відсутність клопотань щодо відкладення розгляду справи від інших учасників на час відкриття судового засідання.
Відповідно до ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Оскільки у колегії суддів відсутні в розпорядженні дані про обставини, які зумовили неприбуття в судове засідання належних чином сповіщенного апелянта, а представник АТ "СЕНС-БАНК" наполягав на наявності в системі "Електроний суд" клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис" про відкладення розгляду справи та, враховуючи відсутність доказів належного сповіщення відповідача-2: ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд", колегія суддів констатує наявність підстав для відкладення розгляду справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2025 відкладено розгляд справи до 28.04.2026 на 10:00 год.
25.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ БАЗИС» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
25.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ БАЗИС» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2026 сторін доведено до відома що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/1347/23 відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду зал судового засіданні №511.
В судове засідання 28.04.2026 з`явився представник АТ "СЕНС-БАНК", інші представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Під час проведення судового засідання на території міста Дніпро сигналу повітряної тривоги оголошено не було, у зв`язку з чим колегія суддів висновує про відсутність підстав для висновку щодо наявності обставин, що перешкоджають здійсненню правосуддя та розгляду справи у визначений час.
Таким чином, неприбулі в судове засідання учасники судового процесу, не був позбавлений права забезпечити участь у судовому засіданні 28.04. 2026 будь-якого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, в тому числі в режимі відеоконференції.
Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17.
В свою чергу, варто наголосити на тому, що визначення пріоритету на користь неучасті в судовому засіданні у випадку невизнання судом обов`язкової явки представника, не тягне за собою неможливість здійснення розгляду справи, тобто відсутність уповноваженого представника в судовому засіданні не є безумовною підставою для відкладення судового засідання.
До того ж, обставин, що ускладнювали б вирішення відповідного спору за наявними матеріалами судом не встановлено.
Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, зважаючи на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представника позивача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.
Враховуючи приписи ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представника позивача не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників неприбулих в судове засідання апелянта та Відповідачів -2,-3, 4.
28.04.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: між АТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Сенс Банк") та ТОВ "ВКФ Базис" укладено договір від 28.05.2021 № PSMB2021022 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії; на виконання кредитного договору банк 11.06.2021 надав позичальнику кредит у сумі 890 703,00 грн на підставі заяви від 11.06.2021 з кінцевим строком повернення траншу - 04.05.2022; процентна ставка за кредитним договором є змінюваною та визначається за формулою: облікова ставка НБУ + 6% річних, з максимальним розміром 25%; в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладені договори поруки: № PSMB2021022/1 від 07.07.2021 з ОСОБА_1 , № PSMB2021022/2 від 28.05.2021 з ТОВ "Акама", № PSMB2021022/3 від 28.05.2021 з ТОВ "Холд"; за умовами договорів поруки боржник та поручителі відповідають перед банком як солідарні боржники; позичальник не виконав зобов`язання з повернення траншу у встановлений строк; станом на 14.02.2023 у відповідача-1 перед позивачем утворилася заборгованість у загальній сумі 1 071 479,13 гр з яких:
Відповідно до загального правила частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Отже, якщо сторони кредитного договору досягли домовленості щодо усіх його істотних умов, у тому числі щодо надання його умовами права банку на збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У спірних правовідносинах така процедура передбачена умовами підпункту 1.3 кредитного договору, згідно якого: 
1.3. Сторони погодили, що процентна ставка за цим Договором є змінюваною (за типом). Протягом строку дії цього Договору розмір процентної ставки визначається за формулою передбаченою в цьому пункті, якщо інше не випливає з умов цього Договору.
За користування Кредитом (Траншами) Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти, що розраховуються за наступною формулою: Облікова ставка Національного банку України (змінна величина) (далі за текстом - Облікова ставка НБУ) + 6% (шість відсотків) річних (фіксована маржа).
Термін «Облікова ставка НБУ» позначається ключова процентна ставка Національного банку, яка є основним індикатором змін у грошово-кредитній політиці та орієнтиром вартості залучених та розміщених коштів для банків та інших суб`єктів грошово-кредитного ринку. Облікова ставка НБУ встановлюється на основі комплексного аналізу та прогнозу макроекономічного, монетарного та фінансового розвитку, підготовленого Національним банком, та щомісячно публікується в засобах масової інформації та/або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації, у тому числі публікується на веб-сайті Національного банку України - www.bank.gov.ua.
Сторони погоджуються з тим, що Облікова ставка НБУ ґрунтується на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, дозволяє визначити ринкову вартість кредитних ресурсів та встановлюється незалежною установою з відповідною репутацією на ринку фінансових послуг.
На день укладення цього Договору розмір процентів за користування Кредитом складає 7,5% (сім цілих і п`ять десятих відсотка) річних + 6% (шість відсотків) річних = 13,5% (тринадцять цілих і п`ять десятих відсотка) річних, при цьому застосовується розмір Облікової ставки НБУ станом на 28.05.2021 року.
Протягом строку дії цього Договору розмір процентної ставки за користування Кредитом (Траншем) встановлюється за вищезазначеною формулою, з використанням діючого розміру Облікової ставки НБУ. При цьому, розмір процентної ставки за користування Кредитом (Траншами) переглядається (розраховується) змінюється не пізніше наступного банківського дня від дня зміни Облікової ставки НБУ для всіх наданих за цим Договором Траншів.
Під переглядом (розрахунком) встановленого розміру процентної ставки за цим Договором розуміються дії, що передують фактичній зміні (збільшенню або зменшенню) розміру процентної ставки за користування Кредитом у зв`язку зі зміною Облікової ставки НБУ та є підставою для здійснення такої фактичної зміни розміру процентної ставки.
Про зміну розміру процентної ставки за користування Кредитом (Траншами) Банк повідомляє Позичальника протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова процентна ставка. При цьому у разі збільшення розміру процентної ставки Банк повідомляє Позичальника шляхом направлення поштового повідомлення на юридичну адресу Позичальника, зазначену у п.1.2.2 цього Договору, або вручення представнику Позичальника під розпис, а також за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» «Іфобс» (за умови, якщо Позичальника підключено до вказаної системи), а у разі зменшення розміру процентної ставки Банк повідомляє Позичальника шляхом направлення повідомлення за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» «Іфобс» (за умови, якщо Позичальника підключено до вказаної системи). Поручителів, майнових поручителів та інших зобов`язаних за Договором осіб Банк повідомляє у встановлені у цьому пункті Договору строки тільки у випадку, якщо за наслідком останнього перегляду (розрахунку) розміру процентної ставки відбулось збільшення розміру процентної ставки порівняно із розміром процентної ставки, що діяв у період, що передує даті останнього перегляду, - за реквізитами та відповідно до порядку обміну інформацією, передбаченими відповідними договорами забезпечення. Повідомлення Банку про зміну розміру процентної ставки обов`язково повинно містити інформацію про новий розмір процентної ставки за користування Кредитом (Траншами) та дату, з якої його встановлено.
Зміна розміру процентної ставки за користування Кредитом та розрахунок розміру процентної ставки за користування Кредитом здійснюється без укладення окремої додаткової угоди до цього Договору.
Позичальник вважається повідомленим про зміну процентної ставки, якщо він отримав відповідне повідомлення Банку про зміну процентної ставки.
Суд першої інстанції, аналізуючи позовні вимоги, виходив з того, що підвищення відсоткової ставки передбачене договором та є правом АТ «Сенс Банк», а відповідачі були належним чином сповіщені про збільшення відсоткової ставки, оскільки Банк, керуючись ч.4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, направив на адресу ТОВ "ВКФ Базис", ОСОБА_1 , ТОВ "Акама", ТОв "Холд":
- повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 23.07.2021 (Список згрупованих повідомлень від 30.07.2021 № 20210726АРІ Альфа-Банк 189, а.с.95-108 том 1);
- повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 10.09.2021 (Список згрупованих повідомлень від 18.09.2021 № 8855, а.с.109-116 том 1);
- повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 10.12.2021 (Список згрупованих повідомлень від 16.12.2021 № 20211214 АРІ Альфа-Банк 96, а.с.117-125 том 1);
- повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 21.01.2022 (Список згрупованих повідомлень від 25.01.2022 № 20210124 АРІ Альфа-Банк 85, а.с.126-132 том 1).
- повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 03.06.2022 (Список згрупованих повідомлень від 09.06.2022 № 20220603 АРІ Альфа-Банк, 60, а.с.133- 140 том 1).
Колегія суддів зауважує, що відповідно до частин 1, пунктів 4-6 частини 3, частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України:
1. У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
3. Відзив повинен містити:
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання.
Так, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач, обгрунтовуючи відсутність доказів на підтвердження належним чином інформування його про зміну процентної ставки зазначав про наступне: « … слід зауважити, що ТОВ «СЕНС БАНК» вищезазначені підвищення процентних ставок за Кредитним договором здійснені в односторонньому порядку без належного повідомлення ТОВ «ВКФ БАЗИС» та поручителів за кредитним договором про такі підвищення. ТОВ «ВКФ БАЗИС» протягом терміну дії Кредитного договору не отримувало від ТОВ «СЕНС БАНК» жодного повідомлення про підвищення розміру процентних ставок за Кредитним договором. Надані позивачем документи, які начеб¬то підтверджують здійснення ТОВ «СЕНС БАНК» належних повідомлень відповідачам про підвищення розмірів процентних ставок протягом терміну дії Кредитного договору, не можуть бути доказами здійснення позивачем належного повідомлення про зміну розміру процентних ставок за кредитом, оскільки не підтверджують факти отримання ТОВ «ВКФ БАЗИС» та поручителями вищезазначених повідомлень. Отже, враховуючи що ТОВ «СЕНС БАНК» протягом терміну дії Кредитного договору були здійснені підвищення розмірів процентних ставок в односторонньому порядку без додержання порядку зміни процентної ставки та порядку перегляду процентної ставки, визначеного Кредитним договором, а відповідно до умов Кредитного договору додержання порядку перегляду розміру процентної ставки є обов`язковим і такі дії передують фактичній зміні розміру процентної стави, розрахунки розміру стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, визначені у позовній заяві (у розмірі 180 776,13 гривень) є такими, що здійснені в порушення вимог Кредитного договору…». 
При цьому, колегія суддів зауважує, що текст відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги не містить заперечень апелянта проти того, що вищенаведені сповіщення були спрямовані за належними Відповідачам -1;-2;-3; -4 адресами, в зв`язку із чим ТОВ «ВКФ БАЗИС» позбавлений права заперечувати проти цієї обставини в силу вимог частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, колегія суддів враховує, що Відповідач-2 ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціаром відповідача-4 - ТОВ "Холд" (т.1 з.с. 190) та Відповідача -3 - ТОВ «Акама» (т.1 з.с. 189), а ОСОБА_2 , відповідно, кінцевим бенефіціаром апелянта - ТОВ «ВКФ БАЗИС» (т.1 з.с. 188). Відповідачі -2;-3;-4 не надавали будь - яких заяв по суті ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції. 
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що «…Крім того, винесенням оскаржуваного судового рішення судом були порушені процесуальні права відповідачів по справі щодо надання своїх заперечень на позовні вимоги. А саме, відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення, судом зазначено, що «відповідачі правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористались, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від них додаткових доказів не заявляли, як і не заявляли і про бажання надати власні пояснення по суті спору». Такі висновки суду не відповідають дійсності з огляду на наступне.
25.11.2024 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було поновлено провадження у справі № 904/1347/23 та призначене підготовче засідання на 16.12.2024 року. 15.12.2024 року Відповідачем 1 по справі - ТОВ «ВКФ БАЗИС» було залучено для участі у судовій справи адвоката Москаленко М.А., якою 15.12.2024 року через електронний кабінет були подані: заява про участь у справі та відповідні документи, підтверджуючі повноваження, а також клопотання про відкладення підготовчого засідання для можливості ознайомлення с матеріалами справи та викладення правової позиції. 16.12.2024 року на судовому засіданні адвокатом Москаленко М.А. також було заявлене клопотання про відкладення підготовчого засідання по справі № 904/1347/23 для можливості ознайомлення зі справою та надання обгрунтованого відзиву на позовну заяву, на що у судовому засіданні 16.12.2024 року суддею було наголошено про відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання та можливості надання відзиву з боку адвоката Москаленко до початку судового розгляду справи - у зв`язку із чим 16.12.2024 року підготовче засідання по справі № 904/1347/23 було закрите та справу було призначено до розгляду на 13.01.2025 року. Слід зауважити, що до початку судового розгляду уповноваженим представником Відповідача 1 було подано відзив на позову заяву, однак, при винесенні оскаржуваного рішення судом не враховані вищезазначені заперечення ТОВ «ВКФ БАЗИС», не досліджено обставини непогодження Відповідача 1 із позовними вимогами, а в оскаржуваному рішенні взагалі зазначено, про відсутність таких заперечень з боку відповідача. Зазначені факти свідчать, що при винесенні оскаржуваного рішення судом було порушено процесуальне право Відповідача 1 на подання заперечень на позов, їх судове дослідження та оцінювання…» , як такі, що знаходяться в межах обов`язку учасників справи нести негативні наслідкі, пов`язані з невикористанням процесуальних інструментів, наданих Відповідачам -1;-2;-3; -4 Господарським процесуальним кодексом України за відсутності доказів на підтвердження того, факту, що Відповідачі -1;-2;-3;-4 не були належним чином сповіщені про дату і місце судового засідання, а неприбуття уповноважного представника в судове засідання не було обумовлене загрозою його життя (проведення судового засідання під час оголошеної повітряної тривоги).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 10.09.2021 (Список згрупованих повідомлень від 18.09.2021 № 8855, а.с.109-116 том 1); з 10.12.2021 (Список згрупованих повідомлень від 16.12.2021 № 20211214 АРІ Альфа-Банк 96, а.с.117-125 том 1); з 21.01.2022 (Список згрупованих повідомлень від 25.01.2022 № 20210124 АРІ Альфа-Банк 85, а.с.126-132 том 1) та з 03.06.2022 (Список згрупованих повідомлень від 09.06.2022 № 20220603 АРІ Альфа-Банк, 60, а.с.133- 140 том 1), відповідно, були надіслані засобами поштового зв`язку за належними Відповідачам -1;-2;-3;-4 адресами.
Вирішуючи питання про встановлення факту отримання Відповідачами -1;-2;-3;-4 повідомлень про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 10.09.2021 (Список згрупованих повідомлень від 18.09.2021 № 8855, а.с.109-116 том 1); з 10.12.2021 (Список згрупованих повідомлень від 16.12.2021 № 20211214 АРІ Альфа-Банк 96, а.с.117-125 том 1); з 21.01.2022 (Список згрупованих повідомлень від 25.01.2022 № 20210124 АРІ Альфа-Банк 85, а.с.126-132 том 1) та з 03.06.2022 (Список згрупованих повідомлень від 09.06.2022 № 20220603 АРІ Альфа-Банк, 60, а.с.133- 140 том 1), відповідно, колегія суддів виходить з наступного:
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
Колегія суддів зауважує, що дійсно, раніше у судовій практиці панував підхід, сформований на основі Постанови ВСУ від 14.12.2016 у справі № 6-2315цс16, який покладав на кредитора значний тягар доказування, вимагаючи специфічних підтверджень отримання кореспонденції безпосередньо позичальником.
Натомість, 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Враховуючи вищевстановлені колегією суддів обставини справи спрямування повідомлень про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором з 10.09.2021 (Список згрупованих повідомлень від 18.09.2021 № 8855, а.с.109-116 том 1); з 10.12.2021 (Список згрупованих повідомлень від 16.12.2021 № 20211214 АРІ Альфа-Банк 96, а.с.117-125 том 1); з 21.01.2022 (Список згрупованих повідомлень від 25.01.2022 № 20210124 АРІ Альфа-Банк 85, а.с.126-132 том 1) та з 03.06.2022 (Список згрупованих повідомлень від 09.06.2022 № 20220603 АРІ Альфа-Банк, 60, а.с.133- 140 том 1) за належними Відповідачам -1;-2;-3;-4 адресами, тієї обставини, що Відповідач-2, який є кінцевим бенефіціаром Відповідачів-3,4 не заявив будь-яких заперечень проти факту їх отримання, колегія суддів виснує, що надані Позивачем докази на підтвердження факту отримання Відповідачами -1;-2;-3;-4 вищезазначених повідомлень є більш вірогідними ніж побудовані на концепції негативного доказу та не підтвердженні будь-якими доказами, твердження апелянта про неотримання цих повідомлень.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що «…ТОВ «СЕНС БАНК» вищезазначені підвищення процентних ставок за Кредитним договором здійснені в односторонньому порядку без належного погодження із ТОВ «ВКФ БАЗИС» та повідомлення ТОВ «ВКФ БАЗИС» та поручителів за кредитним договором про такі підвищення. ТОВ «ВКФ БАЗИС» протягом терміну дії Кредитного договору не отримувало від ТОВ «СЕНС БАНК» жодного повідомлення про підвищення розміру процентних ставок за Кредитним договором. Надані позивачем документи, які начеб-то підтверджують здійснення ТОВ «СЕНС БАНК» належних повідомлень відповідачам про підвищення розмірів процентних ставок протягом терміну дії Кредитного договору, не можуть бути доказами здійснення позивачем належного повідомлення про зміну розміру процентних ставок за кредитом, оскільки не підтверджують факти отримання ТОВ «ВКФ БАЗИС» та поручителями вищезазначених повідомлень. Отже, враховуючи що ТОВ «СЕНС БАНК» протягом терміну дії Кредитного договору були здійснені підвищення розмірів процентних ставок в односторонньому порядку без додержання порядку зміни процентної ставки та порядку перегляду процентної ставки, визначеного Кредитним договором, а відповідно до умов Кредитного договору додержання порядку перегляду розміру процентної ставки є обов`язковим і такі дії передують фактичній зміні розміру процентної стави, розрахунки розміру стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, визначені у позовній заяві (у розмірі 180 776,13 гривень) за підвищеними розмірами процентної ставки є такими, що здійснені в порушення вимог Кредитного договору…». 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§ 1 "Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом (§ 1 "Кредит") і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
На виконання умов кредитного договору Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис" перераховано 11.06.2021 на поточний рахунок кредитні кошти у розмірі 890703,00грн, що підтверджується меморіальним ордером № 322821851 (а.с. 94 том 1).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Наданими позивачем доказами підтверджується порушення відповідачем-1 умов кредитного договору в частині зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків за кредитом, внаслідок чого у відповідача-1 за кредитним договором утворилася заборгованість: по тілу кредиту в сумі 890703,00грн, по відсоткам у сумі 180776,13 грн станом на 13.02.2023 (розрахунок заборгованості а.с.141-142 том1).
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори.
Судом встановлено, що кредитний договір, а також договір поруки підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов; кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, зокрема, про строк кредитування, ставку відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії за управління кредитом, строки сплати платежів, а також про права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.
Отже, оскільки порука має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання, а відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів щодо виконання договірних зобов`язань за договором про відкриття невідновлювальної кредитної лінії №CR PSMB2021022 від 28.05.2021, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по тілу кредиту в сумі 890 703,00грн, по процентам за користування кредитом в сумі 180776,13грн визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
В даній справі колегія суддів дійшла висновку, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/1347/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 19 287,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/1347/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/1347/23 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 19 287,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Базис".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.
Повний текст постанови суддями Дарміним М.О. та Чус О.В. підписано 11.05.2026р., суддею Кощеєвим І.М., у зв`язку з перебуванням у відпустці, ______________.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус