Справа №461/1889/26
Провадження № 2/461/1978/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді Зубачик Н.Б.,
секретаря судових засідань Чубей К.А., 
за участю:
представника відповідача Процик Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення в порядку спадкування за законом недоотриманої суми пенсії – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дзісь Андрій Романович, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь, недоотриману суму пенсії у розмірі 383341,20 грн., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2024 Львівським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 380/12666/24, яким позовні вимоги задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії. Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, вона є дочкою та єдиною спадкоємицею до майна померлого батька. Позивач зазначила, що після смерті батька залишилася спадщина, яка серед іншого складається із недоотриманої пенсії, у зв`язку з чим вона зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про виплату недоотриманої пенсії померлого батька, однак їй було відмовлено, оскільки сума пенсії не включається до складу спадщини. Просить позов задоволити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2026 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.04.2026 відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу.
15.04.2026 представник відповідача ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник повідомила, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №380/12666/24 було здійснено перерахунок пенсії, сума доплат згідно розрахунків становить 383341,20 грн. Окрім цього, вказує, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходиться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення, оскільки виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
27.04.2026 представник позивача Дзісь А.Р. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.05.2026 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання Чубей К.А. від 28.05.2026, розгляд справи відкладено, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.
Представник відповідача Процик Г.М. в судовому засідання заперечила щодо задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.11/.
ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 02.12.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /а.с.12/.
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.01.2026 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.14/.
Також, відповідно до копії довідки про коло спадкоємців від 21.02.2026 № 05/02-14 виданої ОСОБА_1 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. про те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом до всього спадкового майна після смерті свого батька ОСОБА_2 /а.с.15/.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі № 380/12666/24 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №1159/12/6348 від 29.04.2024 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ЄДРПОУ 13814885) здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №1159/12/6348 від 29.04.2024, виданої станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням усіх складових грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року по справі № 380/12666/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії, відповідно до якого доплата з квітня 2019 по жовтень 2024 становить 383341,20 грн. /а.с.17/.
Разом з тим, адвокат Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю батька, однак йому було відмовлено /а.с. 16/.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Окрім того, відповідно ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи.
Відповідно до частини ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю.
Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) права на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.
Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі №428/6685/19, від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі №243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Згідно зі ст.ст.1218, 1227 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
У пунктах 1 і 4 частини 1 статті 1219 ЦК України закріплено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини.
Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а.
Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування як підставу для відмови у задоволенні позову. Недостатність бюджетних асигнувань або відсутність фінансування не впливає на існування права особи на отримання належних їй коштів та не звільняє суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законом і судовим рішенням обов`язків. Відповідач фактично визнав наявність заборгованості перед спадкодавцем та визначив її розмір, а тому посилання на відсутність фінансування стосується лише порядку виконання зобов`язання, але не спростовує права позивача на отримання належних їй коштів. Так як, на момент смерті ОСОБА_2 існувало підтверджене судовим рішенням право на отримання пенсійних виплат у належному розмірі. Вказане право було реалізоване спадкодавцем за життя шляхом звернення до суду та підтверджене рішенням суду, яке набрало законної сили, а також те, що спір стосується виключно виплати вже нарахованої суми пенсійної заборгованості, яка належала спадкодавцеві, однак не була ним одержана за життя. 
Оскільки ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_2 , факт прийняття нею спадщини підтверджений належними доказами, окрім неї у спадкові права після його смерті ніхто не вступав, а сума недоотриманої пенсії у розмірі 383341,20 грн. є визначеною та підтвердженою матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення зазначеної суми з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача.
Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1  є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1065 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1219, 1227 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
позов  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення в порядку спадкування за законом недоотриманої суми пенсії - задоволити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь  ОСОБА_1 , недоотриману суму пенсії у розмірі 383341 (триста вісімдесят три тисячі триста сорок одну) грн. 20 коп., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 .
Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь  ОСОБА_1  сплачений судовий збір в розмірі 1065 (одна тисяча шістдесят п`ять) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ЄДРПОУ 13814885, адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, електронна пошта: post@lv.pfu.gov.ua.

Суддя           Зубачик Н.Б.