ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
03 червня 2026 року о/об 12 год. 50 хв.	Справа № 280/1749/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до: 1.Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); 2.Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ),
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі – відповідач-1, ВЧ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_4 (надалі – відповідач-2, ВЧ НОМЕР_4 ), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп.ж п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 на підставі пп.ж п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
У позовній заяві (уточненій) зазначено наступне: «… Відповідно до витягу з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 16 лютого 2024 року № 354 (по особовому складу), з яким Позивача було ознайомлено, між державою Україна в особі уповноважених органів та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 (два) роки. Факт укладення контракту підтверджується також витягом із наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 16 лютого 2024 року та відповідними записами у послужному списку Позивача. Таким чином, правова підстава проходження військової служби Позивачем є строковий контракт, строк дії якого закінчився 16 лютого 2026 року. Закінчення строку строкового контракту припиняє правову підставу проходження служби. Подальше перебування на службі без укладення нового контракту суперечить принципу правової визначеності та є неправомірним. На момент звернення до суду наказ про продовження строку контракту або укладення нового контракту відсутній. … Після відкриття провадження у даній справі виникли нові обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору. Зокрема, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 88 від 27.03.2026 року Позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 , що також підтверджується приписом від 27.03.2026 року. Таким чином, після звернення Позивача до суду Відповідачем 1 фактично вчинено дії щодо зміни підпорядкування Позивача іншому суб`єкту владних повноважень. Станом на теперішній час Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка здійснює щодо нього повноваження суб`єкта владних повноважень, у тому числі щодо вирішення питання звільнення з військової служби. Водночас, зазначені дії вчинені після відкриття провадження у справі та без вирішення по суті заявлених Позивачем вимог щодо його звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. …».
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 Позивачем неодноразово подавались рапорти про звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, проте копію контракту до рапорту долучено не було. В особовій справі, яка надійшла до військової частини 02.10.2025 після зарахування Позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , копія контракту також відсутня. У зв`язку із відсутністю контракту у військовій частині НОМЕР_2 Позивачу неодноразово доводилось про необхідність надання копії укладеного ним контракту, для підтвердження наявності підстав для звільнення, проте він зазначену копію не надав. … 25.03.2026 за вх. № 6081 від ОСОБА_1 надійшов рапорт про те, що він здав посаду командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону (копію рапорту долучено до відзиву). Так, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 18.03.2026 №103 та на підставі поданого Позивачем рапорту від 25.03.2026 за вх. №6081, командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ (по стройовій частині) від 27.03.2026 №88, яким лейтенанта ОСОБА_2 з 27.03.2026 виключено із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення у зв`язку із призначенням його на посаду заступника командира мінометної батареї з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 . …».
Відповідач-1 проти позовної заяви заперечував.
Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Предметом спору у цій справі є бездіяльність щодо розгляду конкретного рапорту (рапортів), поданого позивачем до Відповідача 1. Позивач в свою чергу з відповідним рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. ж п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-XII до Відповідача 2 не звертався, а Відповідач 2 не приймав жодних рішень щодо звільнення Позивача та відповідно не вчиняв будь якої протиправної бездіяльності, у зв`язку з чим між Позивачем та Відповідачем 2 відсутній предмет адміністративного спору. Позивач в своїй заяві про уточнення позовних вимог стверджує, що «Відповідачем 1 фактично вчинено дії, спрямовані на зміну суб`єкта владних повноважень», а Відповідач 2 в свою чергу «має реальну можливість виконати рішення суду». … Зобов`язання Відповідача 2 прийняти рішення про звільнення Позивача без встановлення факту його власної протиправної бездіяльності суперечить вимогам ст. 19 КАС України та принципу змагальності сторін (ст. 9 КАС України). Тобто, якщо дії Відповідача 1 зі здійснення переведення після відкриття провадження у справі справді є спрямованими на ухилення від виконання майбутнього рішення суду, то правовим наслідком цього та належним способом захисту для Позивача є можливість оскарження відповідного наказу про переведення, а не покладання на Відповідача 2 обов`язку, який виник виключно у спірних правовідносинах з Відповідачем 1. Належним відповідачем у адміністративній справі є той суб`єкт владних повноважень, який вчинив протиправну дію або допустив протиправну бездіяльність, що порушила права, свободи чи законні інтереси Позивача. Залучення до участі у справі суб`єкта, щодо якого відсутні будь які ознаки протиправної бездіяльності, суперечить завданням адміністративного судочинства та його основним засадам. Таким чином, між Позивачем та Відповідачем 2 відсутній предмет адміністративного спору, позовні вимоги є передчасними, а Відповідач 2 є неналежним відповідачем у цій справі. …».
Відповідач-2 проти позовної заяви заперечував.
Судом вивчено відповіді позивача на відзиви відповідачів-1,2 на позовну заяву. 
Ухвалою судді від 04.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 07.04.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог та залучено до участі у справі як другого відповідача ВЧ НОМЕР_4 .
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
16.02.2024 між позивачем та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м.Одеса) укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.
У вказаному Контракті про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 16.02.2024 зазначено, зокрема: «… 3. Цей Контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін: два роки. … 4. Сторони зобов`язуються не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин, передбачених нормативно-правовими актами. …».
З грудня 2025 року, завчасно, до закінчення строку дії вказаного Контракту ОСОБА_1 неодноразово звертався до командира ВЧ НОМЕР_2 з рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп.«ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У Витязі із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.03.2026 за №88 зазначено: «… 3. Лейтенанта ОСОБА_2 , командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 18 березня 2026 року №103 на посаду заступника командира мінометної батареї з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 , ВОС-3420003, вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби ( АДРЕСА_4 ). З 27.03.2026 виключити із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення. Зняти з сніданку 28.03.2026 з котлового забезпечення, забезпечити продовольчим атестатом. …».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.
У ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено: «… 5. Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: … 3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: … ж) у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану; …».
Згідно з п.2 розділу І «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України», затвердженого 06.08.2024 наказом Міністерства оборони України №531, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.08.2024 за №1214/42559 (надалі – «Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України»), з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Як зазначено у п.1 розділу ІІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України», у паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок «Рапорт»; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.
Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства (п.6 розділу ІІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України»).
За п.7 розділу ІІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» забороняється: 1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно: подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом; недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком; наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту; 2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо; 3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку; 4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.
Згідно з 8 розділу ІІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу. У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.
Судом враховано, що Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 16.02.2024 укладено між позивачем та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м.Одеса) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану.
Відповідачем-1 не доведено дотримання приписів п.7 розділу ІІІ «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» при розгляді рапортів позивача про звільнення з військової служби на підставі пп.«ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає за можливе звільнення позивача з військової служби на підставі пп.«ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача підлягає задоволенню. Доводи відповідачів-1,2 не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до: 1.Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); 2.Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп.«ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 на підставі пп.«ж» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
У стягненні на користь позивача з відповідачів-1,2 судових витрат – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2026.

Суддя О.О. Прасов