Справа № 420/4646/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України що виразилась у не здійсненні належного розгляду спрямованих на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (що розміщена на сайті Міністерства за посиланням https://mod.gov.ua/dostup-do-publichnoyi-informacziyi) запитів на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 ; зобов`язання Міністерство оборони України здійснити належний розгляд спрямованих на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (що розміщена на сайті Міністерства за посиланням https://mod.gov.ua/dostup-do-publichnoyi-informacziyi) запитів на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 та прийняти одне з нормативно-вмотивованих рішень, передбачених Законом України "Про доступ до публічної інформації". 
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що відповідачем всупереч Закону України «Про доступ до публічної інформації» не здійснено належного розгляду спрямованих на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (що розміщена на сайті Міністерства за посиланням https://mod.gov.ua/dostup-do-publichnoyi-informacziyi) запитів на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 . Позивач, не погоджуючись із вказаною бездіяльністю відповідача, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
06.04.2026 до суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що згідно інформації наданої Управлінням по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації (далі - Управління) встановлено, що запити на інформацію ОСОБА_1 від 02.01.2026 та від 26.01.2026, що надійшли на адресу Міноборони через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 попередньо було опрацьовано, зареєстровано: від 02.01.2026 за №№ 42/ЗПІ, 43 ЗПІ, 44 ЗПІ, 45ЗПІ, 46 ЗПІ; від 27.01.2026 за №624/ЗПІ. Вказані звернення ОСОБА_1 були направлені для подальшої організації їх розгляду по суті порушених питань до Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі Адмінуправління ГШ ЗСУ). Адмінуправління ГШ ЗСУ запити ОСОБА_1 зареєструвало : від 02.01.2026 за №№ М-44(з), М-45(з), М-47(з), М-48(з), від 03.01.2026 за № М-49(з), від 28.01.2026 за № М-630(з), та надіслано за компетенцією до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вказав відповідач, згідно наявної в Управлінні Міноборони інформації, вище зазначені запити ОСОБА_1 були розглянуті та запитувачу були надані відповіді від військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , від 07.01.2026 за №1751/102, від 08.01.2026 за №1112/18Вих ЗПІ, від 07.01.2026 за №72, від 12.01.2026 за №1604/418, від 12.01.2026, від 04.02.2026 за №1604/1366 та вказані відповіді були направлені на адресу ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову позивача.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 спрямував на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України два електронні запити від 02.01.2026 на доступ до публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо посадового окладу та окладу за військове звання у періоди проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та військовій частині НОМЕР_2 зі своєї особистої електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_3 
26.01.2026 ОСОБА_1 спрямував на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України запит на доступ до публічної інформації щодо повідомлення стану розгляду або направлення до належного розпорядника інформації запитів на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо розміру його посадового окладу та окладу за військове у звання у період проходження військової служби. 
Позивач, зазначивши, що жодної відповіді на запити позивача відповідачем надано не було, звернувся до суду із цим позовом. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 34 Основного Закону України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Пунктом 1 статті 2 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, вчинену 18.06.2009 у м. Тромсе, ратифіковану Законом України від 20.05.2020 № 631-ІХ (далі - Конвенція про доступ до офіційних документів), передбачено, що кожна Сторона гарантує право кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів.
Відповідно до статті 1 Конвенції про доступ до офіційних документів під поняттям «державні органи» розуміється, зокрема, урядові та адміністративні органи на національному, регіональному та місцевих рівнях, а під «офіційні документи» - будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначений перелік суб`єктів, які належать до розпорядників публічної інформації.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (частина перша статті 13 Закону № 2939-VІ).
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частиною другою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Відповідно до частини третьої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що письмовий запит подається в довільній формі.
Статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Як зазначалось судом, ОСОБА_1 спрямував на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України два електронні запити від 02.01.2026 на доступ до публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо посадового окладу та окладу за військове звання у періоди проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та військовій частині НОМЕР_2 зі своєї особистої електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_3 
26.01.2026 ОСОБА_1 спрямував на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України запит на доступ до публічної інформації щодо повідомлення стану розгляду або направлення до належного розпорядника інформації запитів на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо розміру його посадового окладу та окладу за військове у звання у період проходження військової служби. 
Як вбачається з наданих відповідачем до суду документів, запити на інформацію ОСОБА_1 від 02.01.2026 та від 26.01.2026, що надійшли на адресу Міноборони через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 були направлені для подальшої організації їх розгляду по суті порушених питань до Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі Адмінуправління ГШ ЗСУ) та надіслано за компетенцією до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Поряд з цим, Військовою частиною НОМЕР_5 надано відповідь ОСОБА_1 від 10.01.2026 №1604/329 відносно нарахованого йому грошового забезпечення та довідки особового рахунку військовослужбовця.
Також, Військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь від 07.01.2026 № 01/28/28 ОСОБА_1 відносно нарахованого йому грошового забезпечення та довідку щодо розміру основних та щомісячних видів грошового забезпечення. 
Поряд з цим, суд не надає правову оцінку наданим відповідям, з огляду на предмет спору.
Водночас, суд враховує, що Міністерство оборони України, на електронну адресу якого надійшли запити позивача, діяв всупереч нормам діючого законодавства.
Так, ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що 
розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Однак, Міністерство оборони України спрямувавши запити позивача належним розпорядникам інформації, не повідомив про це запитувача. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача шляхом:
- визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України що виразилась у не здійсненні належного розгляду запитів ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 ;
-зобов`язання Міністерство оборони України здійснити належний розгляд запитів ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , у порядку ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов   ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України що виразилась у не здійсненні належного розгляду запитів ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 .
Зобов`язати Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ 00034022, м. Київ, пр.-т Повітряних Сил 6) здійснити належний розгляд запитів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на доступ до публічної інформації від 02.01.2026 р. та 26.01.2026 р. до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , у порядку ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра