ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2026 р. Справа№ 911/3870/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Горбасенка П.В. 
Спаських Н.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи 

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 (повний текст складено 27.03.2026) про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»
у справі № 911/3870/25 (суддя - Смірнов О.Г.)
за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» 
про стягнення 10 343 181,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву за вих. 11/03-2026/2 від 11.03.2026 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром».
Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем зустрічну позовну заяву подано з порушенням встановленого строку та що відповідачем заявлено про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.
Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про поновлення йому строків для подання зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що:
- клопотання відповідача про поновлення пропущення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви обґрунтовано тим, що через наявність ряду об`єктивних обставин, відповідач не мав можливості своєчасно підготувати зустрічну позовну заяву;
- відповідач зазначає про те, що у період з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026, з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача за первісним позовом - адвокат Поцелов Андрій Олександрович хворів та перебував на лікарняному. На підтвердження додаються копії довідок з електронної системи охорони здоров`я. На підтвердження додаються копії довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичних висновків про тимчасову непрацездатність);
- також відповідач зазначає про те, що адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача за первісним позовом у цій справі, єдиний міг би належним чином підготувати зустрічний позов та з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію в контексті незаконності п. 5 Додаткової угоди № 3 від 23.08.2022 та через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд». Таким чином, представник відповідача за первісним позовом не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що як наслідок призвело до пропущення строку;
- враховуючи приписи ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач мав право подати зустрічну позовну заяву одночасно із поданням відзиву на позов, тобто до 20.01.2026 включно;
- 15.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив, однак, зустрічна позовна заява подана до суду 11.03.2026, тобто поза межами строку для подання відзиву на позов;
- вказане свідчить про те, що відповідачем не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви у справі №911/3870/25.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25 та передати зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» від 11.03.2026 на розгляду до Господарського суду Київської області.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції не вирішив належним чином питання про поновлення процесуального строку, не встановив всіх обставин, які мали значення для вирішення процесуальних питань та не з`ясував обставин взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів та про доцільність їх спільного розгляду, що не відповідає принципу процесуальної економії у зв`язку з чим відповідачу обмежено доступ до правосуддя.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на наявність підстав для поновлення йому строку для подання зустрічного позову, а саме на те, що:
- кінцевою датою для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви було 20.01.2026;
- у період для подання відзиву на позовну заяву, а саме з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026 та з 03.02.2026 по 06.02.2026 та з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача - адвокат Поцелов Андрій Олександрович хворів та перебував на лікарняному, що об`єктивно унеможливило підготовку та подання зустрічної позовної заяви. В матеріалах справи наявні копії довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичних висновків про тимчасову непрацездатність) та витягів з особистого кабінету Пенсійного фонду України;
- обставини щодо перебування єдиного представника відповідача на лікарняному є об`єктивно непереборними, не залежали від його волі, створили істотні перешкоди для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, однак, суд першої інстанції не зробив вмотивованого висновку щодо поважності причин пропуску строку та не взяв до уваги те, що пропуск є незначним, а його поновлення не буде вважатись втручанням у принцип юридичної визначеності;
- адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача у цій справі, єдиний міг би належним чином підготувати зустрічний позов та з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію;
- мали місце і інші додаткові обставини, які істотно вплинули на строки подачі зустрічної позовної заяви. Російська федерація неодноразово здійснювала масовані ракетні атаки на м. Київ та Київську область. Через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд»;
- таким чином, представник відповідача не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що як наслідок створило додаткові перешкоди та призвело до пропущення строку;
- в даному випадку, наявний ряд об`єктивних взаємозв`язаних обставин, які завадили вчасно подати зустрічну позовну заяву, а саме: перебування на лікарняному єдиного представника відповідача у період, який припав на строк підготовки відзиву, що належним чином документально підтверджується. До того ж, негативний вплив мали тривалі аварійні відключення, що унеможливили доступ до матеріалів справи та зокрема до підсистеми «Електронний суд».
Крім того апелянт зауважив на тому, що:
- інститут зустрічного позову передбачений нормами ГПК України саме з метою забезпечення повного, всебічного та ефективного розгляду взаємопов`язаних вимог сторін у межах одного судового провадження, а звернення з окремим позовом призведе до відкриття нового судового провадження, повторного дослідження пов`язаних між собою обставин та доказів, що об`єктивно збільшить строки судового розгляду та суперечитиме принципам процесуальної економії і ефективності судового захисту;
- подання окремого позову не забезпечить ефективного поновлення порушених прав відповідача, оскільки на момент розгляду такого позову первісний спір, ймовірно, вже буде розглянуто судом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 справа № 911/3870/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., Спаських Н.М., Горбасенко П.В.
З урахуванням того, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/3870/25, а розгляд питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали 22.04.2026 матеріали справи № 911/3870/25 надішли до Північного апеляційного господарського суду.
За приписами ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), роз`яснити учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення (обізнаності) ухвали про відкриття провадження у справі.
Станом на дату ухвалення постанови пояснень та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його неодноразове продовження, справа розглядається у розумний строк.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У грудні 2025 року Державне підприємство «Медичні закупівлі України» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» (далі відповідач), в якому просило стягнути з відповідача пеню в сумі 4 504 289,04 грн. та штраф в сумі 5 838 892,94 грн. нараховані за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю № 09/527-12/2021 від 28.12.2021.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026, серед іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3870/25, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2026, відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
11.03.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій міститься клопотання про поновлення процесуального строку на подання зустрічної заяви.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву за вих. 11/03-2026/2 від 11.03.2026 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром».
Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу про повернення зустрічного позову, відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відсутність підстав для поновлення строк для подання зустрічного позову.
Щодо вказаних обставин слід зазначити таке.
Згідно з ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Частиною першої ст. 180 ГПК України встановлено, що заявник має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Отже, строк для подання відзиву і, відповідно, зустрічного позову встановлюється судом.
Частиною 6 ст. 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 05.01.2026 було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 05.01.2026 о 13:14 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 4).
Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Оскільки ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідача до 17 години, то судове рішення вважається врученим 05.01.2026, а відтак зустрічний позов мав бути відповідачем поданий у строк до 20.01.2026 включно, проте вказаний позов був поданий до суду 11.03.2026.
Отже, зустрічний позов є таким, що поданий з порушенням, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України, строку.
Водночас зі змісту зустрічного позову слідує, що відповідач просить суд поновити строк для подання зустрічного позову
Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).
Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).
Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку, з огляду на положення ГПК України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах).
Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк. 
У зустрічному позові, як на підставу для поновлення строку для подання зустрічного позову, відповідач послався на те, що:
- через наявність ряду об`єктивних обставин, відповідач за первісним позовом не мав можливості своєчасно підготувати та подати зустрічну позовну заяву;
- у період з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026, з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача за первісним позовом - адвокат Поцелов Андрій Олександрович хворів та перебував на лікарняному. На підтвердження додаються копії довідок з електронної системи охорони здоров`я. На підтвердження додаються копії довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичних висновків про тимчасову непрацездатність);
- адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача за первісним позовом у цій справі, єдиний міг би належним чином підготувати зустрічний позов та з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію;
- мають місце і інші обставини, які істотно вплинули на строки подачі зустрічної позовної заяви. Російська федерація неодноразово здійснювала масовані ракетні атаки на м. Київ та Київську область. Через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд». Таким чином, представник відповідача за первісним позовом не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що як наслідок призвело до пропущення строку.
Аналогічні за змістом підстави фактично наведені відповідачем і у апеляційній скарзі.
Щодо вказаного колегія суддів зазначає наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції 15.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив.
Колегія суддів зауважує на тому, що наданими відповідачем документами підтверджено перебування його представника - адвоката Поцелова А.О. на лікарняному у періоди з 15.01.2026 по 23.01.2026 та з 03.02.2026 по 10.02.2026, водночас апелянтом не вказано, а судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали апелянтові звернутися з зустрічною позовною заявою у періоди, у якій його представник не перебував на лікарняному, тобто з 24.01.2026 по 02.02.2026 та з 11.02.2026 по 11.03.2026 (дата подання зустрічного позову).
До того ж, з огляду на те, що 15.01.2026 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, його представник був обізнаний з матеріалами справи. 
Посилання апелянта на те, що він не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг зокрема завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд» через запроваджені аварійні відключення світла колегія суддів сприймає критично.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви у справі №911/3870/25.
З огляду на відсутність підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову, суд першої інстанції цілком вірно повернув відповідачу зустрічний позов.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі № 911/3870/25 залишити без змін. 
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали оскарження ухвали суду від 27.03.2026 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 28.05.2026. 

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді П.В. Горбасенко

Н.М. Спаських