Справа №295/11196/25
Категорія 39
2-а/295/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯНЕІР» ЛТД про визнання постанови митного органу протиправною та її скасування

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Данилюк Д.В., звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0221/UA101000/2025 від 23.07.2025 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що даною постановою на ОСОБА_1 , який займає посаду генерального директора в ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД, накладено штраф в розмірі 8 500,00 грн. та останнього визнано винним у вчинені порушення митних правил за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 28.04.2025 до Житомирської митниці генеральним директором ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД Стригуненком Тарасом Ігоровичем подано лист вих. №118 від 25.04.2025 (вх. митниці 3582/13-28-01 від 28.04.2025), з клопотанням надання дозволу для оформлення двигуна CFM56-3CI, SN 725792, демонтованого з літака цивільної авіації UR-COI MSN 24550 у режим ЕК11, для проведення бороскопії та регламентних робіт з обслуговування на адресу отримувача: Marculesti International Airport, MD-5028, s. Lunga, r-nul Floresti.. Необхідність проведення ремонтних робіт на вказаному вище двигуні підтверджена висновком авіатехніка ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД - технічною документацією з огляду двигуна, яка була додана до пояснень на протокол, а також листом від власника – ІСТОК АВІА. На переконання позивача, режим тимчасового ввезення не порушувався позивачем, оскільки режим тимчасового ввезення передбачає право проведення ремонтних робіт, що прямо передбачено Митним кодексом. На момент звернення до митниці з клопотанням за підписом позивача про надання дозволу для оформлення двигуна CFM56-3CI, SN 725792, демонтованого з літака цивільної авіації UR-COI MSN 24550 у режимі ЕК11, для проведення бороскопії та регламентних робіт з обслуговування, - повітряне судно UR-COI, з якого було демонтований двигун CFM56-3CI, SN 725792 перебувало в діючому відповідно до встановлених митних правил митному режимі «тимчасового ввезення». Позивач зауважує, що повітряне судно та його складові, під час його перебування в режимі «тимчасового ввезення» можуть піддаватись операції з технічного обслуговування та ремонту. Зокрема, двигун про який йде мова в протоколі та постанові, має всі ідентифікаційні ознаки які дозволяють митному органу здійснити його окреме митне оформлення та ідентифікацію. До того ж, ОСОБА_1 наголошував у своєму позові, що сам літак UR-COI MSN 24550, на якому було встановлено вказаний двигун, не може покинути митну територію України з підстав закриття повітряного простору з 24.02.2022 року через війну та встановленою забороною на виконання польотів ДП Украерорух літакам цивільної авіації. При цьому, митні органи, в різні періоди часу, вже надавали дозволи ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД в аналогічних ситуаціях на окреме вивезення двигунів від планера повітряного судна з метою їх ремонту. Натомість прийняття оспорюваного рішення спричинює шкоду комерційній діяльності авіакомпанії ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД та безпосередньо впливає на стан авіаційної безпеки повітряного судна, оскільки ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД, як експлуатант повітряного судна, зобов`язаний забезпечити його безпечну експлуатацію та зберігання на час простою на землі у зв`язку з закриттям повітряного простору України. Також прийняття митним органом суттєво протилежних рішень з одного й того питання, яке регулюється ідентичними правовими нормами, порушує принцип належного урядування, закріплений судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування і виконання.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08.09.2025 року у зазначеній справі відкрито провадження, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
Від представника Житомирської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Представник визнав, що 28.04.2025 до Житомирської митниці звернувся генеральний директор ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД Стригуненко Т.І. з листом від 25.04.2025 (вх. митниці 3582/13-28-01 від 28.04.2025) щодо надання дозволу на оформлення двигуна CFM56-3C1, SN 725792, демонтованого з літака цивільної авіації UR-COI MSN 24550 у режим ЕК11, з метою проведення бороскопії та регламентних робіт для його обслуговування. У подальшому, 02.05.2025 Житомирською митницею було проведено комісійний огляд території підприємства ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 на якій розміщувавсь літак цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, про що складено відповідний акт з додаванням цифрових фотографій, виготовлених під час проведення даного огляду. Згідно із зазначеним актом двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792 з літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, заводський серійний номер MSN 24550, знаходиться у ангарі за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 у частково розібраному стані. Представник звертав увагу, що керівник підприємства ТОВ «ЯНЕІР» ОСОБА_1 був ознайомлений та попереджений з відповідальністю передбаченою статтями 469, 470, 472, 474, 481, 482, 483 та 484 Митного кодексу України, про що проставив підпис у відповідній заяві щодо продовження тимчасового ввозу повітряного суду за вихідним номером 34 від 04.02.2025, однак допустив розпорядження товаром без дозволу митного органу, зокрема у виді демонтажу двигуна літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI від 05.02.2025 № 1025/13-28-01 та його подальшого декларування. Таким чином, на переконання відповідача, в діях генерального директора ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД - громадянина України ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України. Окремо, на противагу позиції позивача представник митниці зауважив, що турбореактивний двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792, з дозволу митного органу дійсно вже демонтувався з вказаного літака, але такий демонтаж відбувався за погодженням з Київською митницею, у відповідності до листа ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД від 18.12.2014 року за №1396. 
Від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД, вважає доводи та позовні вимоги ОСОБА_1 що наведені в його позові, законними та обґрунтованими, відтак позов ОСОБА_1 по справі 295/11196/25 підтримує повністю та просить його задовольнити. 
Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи убачається, що 30.03.2017 року між компанією ІСТОК АВІА (Лізингодавець) та ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД (Лізингодержувач) був укладений договір №73/1 оперативного лізингу повітряного судна BOEING 737-400 MSN 24550, за умовами якого Лізингодавець зобов`язався забезпечити передачу безпосередньо Лізингодержувачу, а останній зобов`язався прийняти повітряне судно у користування на строк, зазначений у договорі, та здійснювати платежі Лізингодавцю на умовах, обумовлених у договорі.
Згідно з п. 9.1, 9.2 договору оперативного лізингу технічне обслуговування буде використовуватись відповідно до інструкцій та вимог, дійсних для даного повітряного судна. Оперативні форми технічного обслуговування та контроль за технічним станом на літаку буде здійснюватися персоналом Лізингодержувача, який має допуск до таких робіт і за рахунок Лізингодержувача.
Лінійне та періодичне ТО на повітряному судні виконуються сертифікованою Державіаслужбою організацією по ТО ПС відповідного типу. Лізингодержувач сплачує їх за свій рахунок. Лізингодержувач забезпечує прибуття літака на сертифіковане виробництво в обумовлені (погоджені) строки для виконання цих робіт. Допускається виконання робіт за межами України за погодженням сторін (а.с. 49-63).
Додатковою угодою №10 до договору оперативного лізингу повітряного судна BOEING 737-400 MSN 24550 сторони прийшли до згоди подовжити дію договору №73/1 від 30.03.2017 на період 49 місяців з 30.03.2021 (а.с. 64).
Згідно з додатком від 15.04.2025 року до договору лізингу № 73/1 від 30.03.2017 сторони домовились про поставку наступних товарів на безоплатній основі на умовах поставки СРТ Маркулешти, Молдова для повітряного судна типу Boeing 737 для тестування та технічного обслуговування: Відправник: Marculesti International Airport MD-5028, s. Lunga, r-nul Floresti. Republica Moldova: Engine 100kN for В737/Двигун літака Boeing 737 тягою 100кН, партійний номер CFM56-3C1, серійний номер 725792, в робочому стані, вартістю 100 000 дол.США (а.с. 65).
Листом від 15.04.2025 року компанія ІСТОК АВІА повідомила ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД про необхідність надання на безоплатній основ обладнання: Engine 100kN for В737/Двигун літака Boeing 737 тягою 100кН, партійний номер CFM56-3C1, серійний номер 725792 компанії ІСТОК АВІА за адресою: Marculesti International Airport MD-5028, s. Lunga, r-nul Floresti для проведення діагностики та регламентних робіт (а.с. 42).
Керівником ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД являється гр. ОСОБА_1 , підтвердженням чого слугують відомості з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 108-109).
Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил №0221/UA101000/2025 від 23 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 28.04.2025 до Житомирської митниці звернувся генеральний директор ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД Стригуненко Тарас Ігорович з листом від 25.04.2025 (вх митниці 3582/13-28-01 від 28.04.2025), щодо надання дозволу на оформлення двигуна CFM56-3C1, SN 725792, демонтованого з літака цивільної авіації UR-COI MSN 24550 у режим ЕК11, з метою проведення бороскопії та регламентних робіт для його обслуговування.
Під час проведення перевірки дотримання вимог режиму тимчасового ввезення товару «літака цивільної авіації, бувшого у використанні, призначеного для перевезення пасажирів та багажу, BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, серійний номер 24550, 1989 року виробництва, який обладнаний двома газотурбінними двигунами», ввезеного на територію України за митною декларацією типу ІМ31АА від 11.05.2021 №UA100530/2021/321500, було встановлено факт подання в зоні діяльності Київської митниці (відділ митного оформлення №2 митного поста «Ліски», UA100190) підприємством ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД митної декларації типу ЕК11АА від 23.04.2025 № 25UA100190577635U3 на товар «турбореактивний двигун тягою 100 кН., демонтований з літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792».
30.04.2025 на адресу Київської митниці скеровано лист з клопотанням повідомити чи було завершено митне оформлення зазначеного товару, чи пред`являвся до митного контролю товар «турбореактивний двигун CFM56-ЗС1, серійний номер 725792» за митною декларацію № 25UA100190577635U3, чи проводився його митний огляд.
05.05.2025 Київською митницею надано лист, у якому повідомлено, що 23.04.2025 до митного оформлення в митному режимі реекспорту подано митну декларацію на товар «турбореактивний двигун, тягою 100 кН., демонтований літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792, - 1 шт., бувший у використанні», якій присвоєно реєстраційний номер 25UA100190577635U3. За даною митною декларацією проведено митний огляд (про, що складено відповідний акт митного огляду від 25.04.2025 № 25UA100190577635U3) та складено картку відмови в митному оформленні від 25.04.2025 №UA100190/2025/00173, оскільки митна декларація не може бути оформлена у зв`язку з недотриманням вимог стосовно заявленого митного режиму «реекспорт», а саме: до митного оформлення заявлено товар: «турбореактивний двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792», проте згідно даних, зазначених в графі 40 МД в зоні діяльності Житомирської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення» було оформлено товар «літак цивільної авіації BOEING 737-400».
02.05.2025 Житомирською митницею було проведе комісійний огляд території підприємства ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 на якій розміщувався літак цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, про що складено відповідний акт з додаванням цифрових фотографій виготовлених під час проведення даного огляду. Згідно зазначеного акту, двигун CFM56-3C1, серійний номер 725792, з літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI, заводський серійний номер MSN 24550, знаходиться у ангарі за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 у частково розібраному стані.
У текст оскаржуваної постанови заступник начальника Житомирської митниці звертав увагу, що керівник підприємства ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД ОСОБА_1 був ознайомлений та попереджений з відповідальністю передбаченою статтями 469, 470, 472, 474, 481, 482, 483 та 484 Митного кодексу України, про що проставив підпис у відповідній заяві щодо продовження тимчасового ввозу повітряного суду за вихідним номером 34 від 04.02.2025, однак допустив розпорядження товаром без дозволу митного органу, зокрема у виді демонтажу двигуна літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI від 05.02.2025 № 1025/13-28-01 та його подальшого декларування.
Таким чином, представник митниці дійшов висновку про наявність в діях генерального директора ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД – громадянина України ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України (а.с. 17-20).
Наведені у постанові обставини підтверджуються також наявними у матеріалах справи листом ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД до Житомирської митниці №118 від 25.04.2025 про надання дозволу для оформлення двигуна літака цивільної авіації UR-COI MSN 24550 у режим ЕК11 з метою проведення бороскопії та регламентних робіт для його обслуговування відповідно до вимоги Лізингодавця, копіями митних декларацій типу ІМ31АА №UA100530/2021/321500 та типу ЕК11АА № 25UA100190577635U3, карткою відмови в прийнятті митної декларації UA100190/2025/000173, актом Житомирської митниці про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання від 02.05.2025 (а.с. 43, 45, 136, 138-139, 142).
Згідно із частиною другою статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 469 Митного кодексу України (у тексті також - МК України) передбачена адміністративна відповідальність за зміну стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем закінчився.
Згідно із пунктом 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 № 1-рп/2015 «У справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного кодексу України»,- словосполучення «користування та розпорядження», що міститься в положеннях частини другої статті 469 Митного кодексу України, згідно з якою адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, необхідно розуміти так, що адміністративним правопорушенням є окремо як користування, так і розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу.
У пункті 2.3 мотивувальної частини цього рішення вказано, що згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.
Адміністративну відповідальність за неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, встановлено у статті 469 Кодексу. У частині другій цієї статті визначено відповідальність за такі порушення митних правил, як зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.
За пунктом 57 частини першої статті 4 МК України товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Синтаксичний аналіз частини другої статті 469 Кодексу дає підстави вважати, що сполучник «та» поєднує однорідні підмети «користування» і «розпорядження», які разом з іншими («зміна стану», «невжиття заходів») становлять перелік окремих діянь (дій або бездіяльності), що утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого у цій правовій нормі.
Із змісту частини другої статті 469 Кодексу видно, що таке правопорушення може бути вчинене у формі певних дій (зміна стану, користування, розпорядження) чи бездіяльності (невжиття певних заходів) щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Кодексу.
У результаті системного дослідження приписів Кодексу Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративним правопорушенням, закріпленим у частині другій статті 469 Кодексу, може бути окремо як користування, так і розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу. Користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України і щодо яких порушено питання у конституційному зверненні, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого у частині другій статті 469 Кодексу.
Про те, що будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях МК України, а відтак не формує складу правопорушення, зазначив зокрема і Вищий адміністративний Суд України в своїй постанові від 25 лютого 2016 року у справі № К/800/64337/14, і Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 689/1980/16-а, адміністративне провадження № К/9901/18538/18.
Внесення змін до частини другої статті 469 МК України на підставі Закону № 3926-IX від 22.08.2024 не вплинули на суть офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 МК України, наведеного у Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/2015від 31.03.2015.
Так само, посилання в рішенні Конституційного Суду України на транспортні засоби особистого користування (а не транспортних засобів комерційного призначення) не може свідчити про нерелевантність зазначеного рішення по відношенню до спірних правовідносин, оскільки наявність чи відсутність ознак правопорушення в діях позивача в контексті висновків рішення Конституційного Суду України пов`язана насамперед із митним режимом, в який поміщена техніка, а не з типом транспортних засобів - транспортні засоби комерційного призначення чи транспортні засоби особистого користування.
Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зі статтею 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови Житомирської митниці убачається, що позивач як генеральний директор ТОВ «ЯНЕІР» ЛТД був притягнутий до відповідальності безпосередньо за розпорядження товаром без дозволу митного органу, зокрема, у виді демонтажу двигуна літака цивільної авіації BOEING 737-400, реєстраційний номер UR-COI від 05.02.2025 № 1025/13-28-01, що був («літак цивільної авіації BOEING 737-400») оформлений в митному режимі «тимчасове ввезення».
Відтак, ураховуючи встановлені в справі обставини, суд дійшов висновку, що в діях позивача по розпорядженню товаром «літак цивільної авіації BOEING 737-400», який ввезено на територію України і поміщено в режим «тимчасового ввезення», відсутній склад правопорушення за частиною другою статті 469 МК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил №0221/UA101000/2025 від 23.07.2025, в тому числі, в частині застосування ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 № 1-рп/2015.
Проте, за результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправність дій позивача і наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 469 МК України за постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №0221/UA101000/2025 від 23.07.2025 відповідачем не доведена.
У відповідності до пункту першого частини першої статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про закриття провадження у справі про порушення митних правил є відсутність діях особи, яка притягується до відповідальності, події та/або складу порушення митних правил, а згідно пункту третього частини першої статті 531 МК України такою підставою є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.
Отже, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого другою статті 469 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваних постановах фактичним обставинам справи, що згідно пунктів першого, третього частини першої статті 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваних постанов у справі про порушення митних правил.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо заяви позивача про поновлення строків на звернення до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
З огляду на наведені позивачем в обґрунтування доводів клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови обставини, зокрема, час одержання оскаржуваної постанови та відсутність доказів протилежного у матеріалах справи, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачу указаний строк.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, до яких належить і судовий збір (ч. 1 ст. 132 КАС України), які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору 605,60 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а тому решта надміру сплаченого судового збору може бути повернута позивачу за його клопотанням відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 469, 531 МК України, ст. 2, 5-7, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до адміністративного суду із позовом до Житомирської митниці про визнання постанови митного органу протиправною та її скасування.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову від 23.07.2025 року в справі про порушення митних правил №0221/UA101000/2025, винесену заступником начальника Житомирської митниці Ніканоровим С.О., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн. за порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного рішення суду – 27.05.2026.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Житомирська митниця, адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, код ЄДРПОУ 44005610.
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Янеір» ЛТД, адреса: м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9 код ЄДРПОУ 38267160.

Суддя