11.05.2026 
ЄУН 389/2770/25
Провадження № 2/389/833/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом Товариства з обмежаною відповідальністю «Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 31.07.2025 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №4279537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.01.2024 в розмірі 34000 грн 02 коп. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп.
Вимоги обґрунтовані тим, що 08.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4279537, який підписаний позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 5000 грн строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Разом з тим, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, станом на 26.08.2024 становить 34000 грн 02 коп., з яких: 5000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 29000 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. 26.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №26/08/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перейшло правогрошової вимоги до фізичних осіб боржників, у томучислі за договором № 4279537 про наданнякоштів наумова споживчогокредиту від 08.01.2024.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач та його представник - адвокат Урсаленко О.М. у судове засідання не з`явилися. 
При цьому, представником відповідача 30.04.2026 подано до суду заперечення на вимоги позивача, в яких вказано, що ОСОБА_1 отримував кредит від ТОВ «Лінеура Україна» у сумі 5000 грн 00 коп. З невідомих підстав і не погоджуючи питання згоди з відповідачем ТОВ «Лінеура Україна» уклало 26.08.2024 договір факторингу №26/08/20243 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», що є порушення умов первісного договору. На час укладення договору факторингу ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 3750 грн 00 коп. та 3750 грн 00 коп. як чиста сума кредиту. У зв`язку з самовільним діями ТОВ «Лінеура Україна» виникла заборгованість, так як ОСОБА_1 не знав і не міг знати рахунок ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» щоб проводити погашення кредиту - пряме порушення умов договору розділ 5, 5.1, 5.1.3. У матеріалах позову відсутній документ що засвідчує про попередження ОСОБА_1 про укладення договору факторингу з ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Щодо вимог на оплату правової допомоги у сумі 10000 грн 00 коп. зазначив, що у матеріалах позову відсутній документ про перерахунок витрат на правову допомогу ФОП Руденко К.В . Підготовка позовної заяви, про що зазначено у Акті приймання - передачі послуг №56 від 02.08.2024, не може коштувати 10000 грн 00 коп. Виконавець не обгрунтував, на підставі якого нормативно правового документу проведено оцінку правової допомоги. За такого представник відповідача вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитом - 3750 грн 00 коп. та сума судового збору .
Також представником відповідача 30.04.2026 подано до суду заяву, в якій він вказав, що позовні вимоги визнаються частково в сумі 7500 грн 00 коп. та просив розглядати справу за його та відповідача відсутності.
Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4279537, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отрималв кредит в розмірі 5000 грн 00 коп. на строк 360 днів (п.1.2, 1.3 договору).
Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовуються в межах всього строку кредиту. 
Знижена процентна ставка становить 0,75 % в день та застосовується за пільгових умов. Якщо клієнт до 06.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв?язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Реквізити належного клієнту платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування йому коштів № НОМЕР_1 зазначені ним у розділі 10 договору (реквізити та підписи сторін).
За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути вказаний кредит у встановений договором строк, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання у строки і на умовах, передбачених цим договором (п.5.4.1).
У день укладення кредитного договору відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором також було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційне повідомлення та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажання споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.
Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 5000 грн підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» від 28.08.2024 №20240828-1223 відповідно до якої ним за умовами договору про надання платіжним послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024, здійснено 08.01.2024 грошовий переказ на суму 5000 грн. 00 коп. на картку № НОМЕР_1 .
А також наданими на запит суду відомостями з АТ «Державний ощадний банк України», з яких вбачається, що у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку НОМЕР_1 на яку 08.01.2024 зараховано грошові кошти в сумі 5000 грн 00 коп.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за договором №4279537 станом на 26.08.2024 становила:34000 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту - 5000 грн. 00 коп., 29000 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відстками. При цьому, відсотки нараховані в межах строку дії кредитного договору та передбаченими умовами кредитного договору ставками: з 08.01.2024 року по 06.02.2024 за ставкою 1,75% в день, надалі до 26.08.2024 за ставкою 2,5% в день. Даних про те, що відповідачем вносились платежі на погашення кредитної заборгованості розрахунок не містить.
26.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26/08/24, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, визначеними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 26.08.2024 до ТОВ «Лінеура Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4279537 від 08.01.2024 в сумі 34000 грн, з яких тіло кредиту- 5000 грн. 00 коп., 29000 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відстками.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Положенням статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.
За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Факт укладення договору про договору №4279537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.01.2024 та отримання позики за цим кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється, про що свідчить подане його представником заперечення на вимоги позивача, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають. 
ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4279537. Неотримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги не позбавляє його обов`язку погашення боргу. Таким чином, у позивача наявні права вимоги до відповідача. 
Відповідач не надав суду доказів повернення кредитних коштів позивачу або ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» чи доказів відсутності заборгованості за укладеним кредитним договором.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, оскільки відповідач не виконав умови договору у добровільному порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми (тіла) кредиту в сумі 5000 грн 00 коп. слід задовольнити.
Щодо заявлених до стягнення відсотків, нарахованих первісним кредитором за користування кредитними коштами, суд не погоджується із проведеними розрахунками, оскільки вони суперечать вимогам закону щодо максимального розміру таких нарахувань, що обґрунтовується наступним.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в свмі 29000 грн 00 коп. При цьому, нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період з 08.01.2024 року по 06.02.2024 за ставкою 1,75% в день, надалі з 07.02. 2024 до 26.08.2024 за ставкою 2,5% в день.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи, що кредитний договір, який є предметом спору в цій справі, укладений після набрання чинності Законом №3498-IX, до нього підлягала застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону.
Таким чином за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24 грудня 2023 року (дати набрання чинності Законом №3498-IX), денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору.
Судом встановлено, що первісний кредитор не врахував вказаних норм закону щодо розміру денної процентної ставки, внаслідок чого наведені ним розрахунки заборгованості є неправильним. Невідповідність проведених первісними кредиторами розрахунків заборгованості за відсотками вимогам законодавства є підставою для проведення судом перерахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4279537 укладений 08.01.2024 на 360 днів . Відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн, денна процентна ставка за користування кредитом з 08.01.2024 по 06.02.2024 становить - 1,75% в день, надалі з 07.02.2024 - 26.08.2024 - 2,5% в день. Нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 2,50% з 23.04.2024, суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Протягом періоду часу з 23.04.2024 до 20.08.2024 розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5 % за день, а з 21.08.2024 не може перевищувати 1 % за день
Отже, сума відсотків за період з 23.04.2024 до 20.08.2024 за ставкою 1,5 % на день становить 9000 грн 00 коп. (5000 грн х 1,5 %/дн х 120 дн/100 %).
Сума відсотків за період з 21.08.2024 до 26.08.2024 за ставкою 1 % на день становить 300 грн (5000 грн х 1 %/дн х 6 дн/100 %).
Нарахування відсотків за кредитним договором з 08.01.2024 до 06.02.2024 за відсотковою стакою 1,75% в день, враховуючи положення прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» є правомірним.
Отже, судом встановлено, що розмір простроченої заборгованості відповідача по відсоткам складає всього: 12050 грн 00 коп. (2750 грн 00 коп.+9000 грн 00 коп.+300 грн 00 коп.)
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №4279537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.01.2024 в сумі 17050 грн 00 коп., з них: тіло кредиту - 5000 грн 00 коп., 12050 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відстками.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Так, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати направничу допомогу в сумі 10000 грн.
На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024, укладений 02.08.2024 між позивачем ТОВ «Факторингова компанія «УКГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденко К.В., акт прийманняпередачі наданих послуг №56 до договору, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг№56 до договору, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 03.03.2025, відповідно до яких вартість наданих правничих послуг за даним позовом складає 10000 грн 00 коп.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні без участі сторін у судовому засіданні, часткове задоволення позову, а також зважаючи на заявлене представником відповідача клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, та керуючись принципами справедливості і розумності, суд вважає за необхідне зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та стягнути їх у розмірі 3000 грн 00 коп.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає до стягнення, сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачапідлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1214 грн 76 коп.
Керуючись ст.2,4,12,13, 81,89, 141, 223, 259, 263 - 265, 274, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В: 

Позов Товариства з обмежаною відповідальністю «Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежаною відповідальністю «Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором №4279537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.01.2024 станом на 26.08.2024 в сумі 17050 (сімнадцять тисяч п`ятдесят) грн 00 коп., з них: заборгованість за кредитом - 5000 грн 00 коп., заборгованість за нарахованими відстками - 12050 грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежаною відповідальністю «Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір в сумі 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) грн 76 коп. та витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
Відомості про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», місце знаходження: бульвар Вацлава Гавела,4, м.Київ, 03124, ЄДРПОУ - 41915308.
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Берднікова