КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 361/92/25
номер провадження № 22-ц/824/9292/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року /суддя Писанець Н.В./
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу 
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання шлюбу неукладеним, зобов`язання анулювати актовий запис, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу.
Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний позов про визнання шлюбу неукладеним та зобов`язання анулювати актовий запис.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року провадження у справі зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Національної гвардії України. /а.с. 152-153/
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд неправильно застосував п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тоді як у даній справі підстави для обов`язкового зупинення провадження відсутні, а наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Суд не врахував позицію сторін, оскільки відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності позивача, а сам позивач, будучи військовослужбовцем, висловив через представника бажання розглянути справу по суті. Вказував, що позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про судове засідання 31.10.2025 року, а на момент ухвалення оскаржуваної ухвали у нього вже не було представника з належними повноваженнями, чим порушено його право на участь у процесі та принцип змагальності (ст. 12, 13, 31, 42 ЦПК України). Отже, зазначав, що ухвала суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості (ст. 263 ЦПК України), оскільки мотивована формальним посиланням на перебування позивача у військовій частині без урахування конкретних обставин справи та волі сторін, чим порушено право позивача на доступ до правосуддя та справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, через електронну пошту, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталася.
Третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, через електронний кабінет, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, на підставі наступного.
Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання шлюбу неукладеним, зобов`язання анулювати актовий запис.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та з 26 травня 2025 року перебуває у відрядженні для виконання бойових завдань, що підтверджується листом т.в.о. командира військової частини від 19 червня 2025 року.
31 жовтня 2025 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_3 заперечень проти розгляду справи за відсутності позивача не висловила.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України про те, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення заходів із забезпечення національної безпеки.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Національної гвардії України та перебуває у відрядженні для виконання бойових завдань, провадження у справі підлягає зупиненню до припинення його перебування у складі НГУ для забезпечення його особистої участі у справі.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі лише у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, за умови наявності відповідної заяви такої сторони або її представника.
У даній справі жодна зі сторін не подавала клопотання про зупинення провадження у справі. Більше того, представник позивача ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без участі позивача, а відповідач ОСОБА_3 прямо заявила, що не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності позивача. Таким чином, суд першої інстанції не мав законних підстав для застосування приписів ст. 255 ЦПК України з власної ініціативи.
Суд безпідставно обмежив право сторін на доступ до правосуддя та розгляд справи по суті, чим порушив принципи диспозитивності, змагальності та розумності строків розгляду справи (ст. 2, 12, 13, 31 ЦПК України), а також право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням того, що обидві сторони фактично прагнуть вирішення спору по суті, зупинення провадження є надмірним обмеженням прав учасників справи та не відповідає завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у розмірі 665, 60 грн стягуються на користь апелянта з ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року - задовольнити.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_3 / 665, 60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: