Справа № 291/374/26
Провадження №3/291/133/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 червня 2026 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Федорчук І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №2 смт. Ружин, Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2026 серії ЕПР1 №631629 гр. ОСОБА_1 04.04.2026 о 09:35 год у с-щі Ружині по вул.Незалежності керував автомобілем «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_1 при цьому був позбавлений права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року постанова суду 291/412/25 від 09.07.2025.
Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту п. 2.1.а ПДР, за що ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушення доведена поза розумним сумнівом наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 05.05.2023 року та постановою від 09.07.2025 року.
Указані докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву, у своїй належності та допустимості не викликають.
Під час складення протоколу інспектором поліції повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Варто зауважити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).
При накладенні стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень на транспорті, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Ураховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
З огляду на наведене, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн..

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».
Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ружинського районного суду
Житомирської області О.  В.  Митюк