СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Харків Справа №922/1130/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.,
при секретарі судового засідання Горюшко В.С., 
за участю представника апелянта Глібко Н.В. та прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у місті Харкові апеляційну скаргу Верховного Суду (вх. №1197 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 про повернення судового збору у справі №922/1130/23 (суддя Аюпова Р.М., повна ухвала складена 21.04.2025)
за позовом керівника Богодухівської окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області 
до  ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Сластін" 
про визнання наказу незаконним, визнання недійсним договору, скасування реєстрації та повернення ділянки 

ВСТАНОВИВ:

1. Стисле викладення історії справи
1.1. Керівник Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Сластін" про визнання наказу незаконним, визнання недійсним договору, скасування реєстрації та повернення земельної ділянки. 
1.2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у задоволенні позову прокурора відмовлено повністю. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 рішення суду першої інстанції від 01.08.2023 змінено в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.2017 та викладено мотивувальну частину рішення в редакції постанови суду апеляційної інстанції, іншій частині рішення залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі № 922/1130/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Харківської області від 28.02.2024 для розгляду справи №922/1130/23 визначено суддю Аюпову Р.М. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 справу №922/1130/23 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
1.3. Прокурором 14.04.2025 до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, в якому заявник також просив суд постановити ухвалу про повернення з Державного бюджету України судового збору в загальному розмірі 29 524,00 грн, сплаченого прокуратурою в ході розгляду цієї справи, у тому числі за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги у цій справі.
1.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2025 провадження у справі № 922/1130/23 закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 заяву прокурора про повернення судового збору задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету судовий збір у сумі 10 736,00 грн, сплачений за подання позовної заяви (платіжна інструкція № 477 від 16.03.2023), судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 8 052,00 грн (платіжна інструкція № 1976 від 25.08.2023) та судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 10 736,00 грн (платіжна інструкція № 2742 від 09.11.2023).
1.5. Представником Харківської обласної прокуратури 12.05.2026 на адресу Верховного Суду була скерована заява про повернення судового збору за судовим рішенням Верховного Суду вих. №15/1-509вих-26, в якій заявник просив повернути кошти судового збору у сумі 10 736,00 грн за платіжними реквізитами заявника на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 у справі №922/1130/23 у зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.
2. Межі апеляційного перегляду та узагальнені доводи апеляційної скарги
2.1 Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, Верховний Суд звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 про повернення судового збору в частині вирішення питання повернення Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету України сплаченого за подання касаційної скарги у cпpaвi №922/1130/23 у poзмipi 10 736,00 грн (платіжна інструкція №2742 від 09.11.2023). За результатами розгляду апеляційної скарги Верховний Суд просить відмовити прокурору у поверненні судового збору за подання касаційної скарги.
2.2. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що Господарський суд Харківської області не був уповноважений вирішувати питання повернення збору за подання касаційної скарги. 
Верховний суд наголошує на тому, що питання повернення судового збору вирішує той суд, який розглядав відповідну заяву чи скаргу. Суд першої інстанції уповноважений вирішувати лише питання повернення збору за позовну заяву; збір за апеляційну та касаційну скарги повертають відповідні апеляційний і касаційний суди — і лише за наявності законних підстав.
2.3. Повернення судового збору за подання касаційної скарги, яка розглянута по суті судом касаційної інстанції та за результатами ii розгляду справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, на переконання апелянта, законом не передбачено – такий збір вважається "вичерпаним" незалежно від результату розгляду.
3. Позиція інших учасників справи
3.1. Харківською обласною прокуратурою 22.06.2026 подано відзив на апеляційну скаргу, в якій прокурор зазначає, що положення частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» не містять заборони щодо вирішення питання про повернення судового збору судом, який ухвалив остаточне судове рішення у справі.
3.2. На переконання прокурора, ухвала Господарського суду Харківської області від 16.04.2025 є остаточним рішенням, яким завершено розгляд справи без вирішення спору по суті (закрито провадження у справі), у зв`язку з чим повернення прокурору з державного бюджету судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, на підставі пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» є правомірним та повністю обґрунтованим.
4. Рух справи в суді апеляційної інстанції
4.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2026 в порядку, регламентованому статтею 32 ГПК України, визначено склад суду у справі: головуючий (суддя-доповідач) Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.
4.2. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 витребувано матеріали справи №922/1130/23 у Господарського суду Харківської області. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Верховного Суду на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 до надходження матеріалів зазначеної справи.
05.06.2026 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1130/23.
4.3. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Верховного Суду у справі № 922/1130/23, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 30 червня 2026 року о 14:30.
4.4. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 задоволено клопотання Глібко Наталії Володимирівни — представника Верховного Суду про її участь у судовому засіданні, призначеному на 30.06.2026 о 14:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
4.5. Розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції відбувся 30 червня 2026 року о 14:30 за участю представника апелянта Глібко Н.В. та прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Східний апеляційний господарський суд розпочав розгляд справи в судовому засіданні 30.06.2026 за відсутності інших учасників справи, оскільки ухвалою суду від 09.06.2026 явку учасників справи в судове засідання визнано необов`язковою.
4.6. В судовому засіданні 30.06.2026 за результатами розгляду апеляційної скарги була проголошена скорочена постанова Східного апеляційного господарського суду.
5. Фактичні обставини справи, встановлені судом
5.1. У березні 2023 року керівник Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (перший відповідач), ОСОБА_1 (другий відповідач), Фермерського господарства "Сластін" (третій відповідач), в якій просить суд:
– визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.03.2017 №2997-СГ про надання в оренду земельних ділянок ОСОБА_1 ;
– визнати недійсним договір оренди землі від 18.12.2017, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , щодо оренди земельної ділянки площею 16,0000 га, кадастровий номер 6320882000:02:002:0430;
– скасувати рішення про державну реєстрацію від 26.12.2017 року №38944861, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди №24139693 від 19.12.2017 року про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер 6320882000:02:002:0430) за ОСОБА_1 ;
– зобов`язати Фермерське господарство "Сластін" повернути земельну ділянку (кадастровий номер 6320882000:02:002:0430), площею 16,0000 га, вартістю 259 376,17 грн, яка розташована за межами населених пунктів колишньої Дмитрівської сільської ради на території Богодухівського району державі в особі Богодухівської міської ради Харківської області.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 в позові відмовлено повністю (том 1,а.с. 256- 274).
5.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури частково задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/1130/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.2017, укладеного між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , щодо оренди земельної ділянки площею 16,0000 га, кадастровий номер 6320882000:02:002:0430, змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/1130/23 залишено без змін (том 2, а.с. 84-108).
Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/1130/23 скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду (том 3, а.с. 73-93).
5.3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 призначено справу № 922/1130/23 до розгляду в порядку загального позовного провадження. (том 3, а. с. 109-111).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 провадження по справі зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 925/1133/18 та оприлюдненні у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 року у справі №922/1130/23 скасовано. Матеріали справи №922/1130/23 повернуто до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.
Прокурором 14.04.2025 до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, в якому заявник також просив суд постановити ухвалу про повернення з Державного бюджету України судового збору в загальному розмірі 29 524,00 грн, сплаченого прокуратурою в ході розгляду цієї справи, у тому числі за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги у цій справі.
5.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2025 провадження у справі № 922/1130/23 закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору (том 4, а.с. 168-171).
5.5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 задоволено клопотання Харківської обласної прокуратури від 14.04.2025 про повернення судового збору з Державного бюджету. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету судовий збір у сумі 10 736,00 грн, сплачений за подання позовної заяви (платіжна інструкція № 477 від 16.03.2023), судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 8 052,00 грн (платіжна інструкція № 1976 від 25.08.2023) та судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 10 736,00 грн (платіжна інструкція № 2742 від 09.11.2023). (том 4, а. с 176-178).
При зверненні до суду з позовною заявою прокурором сплачено 10 736,00 грн судового збору (платіжна інструкція № 477 від 16.03.2023) (том 1, а. с. 25), за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції прокурором сплачено 8 052,00 грн (платіжна інструкція № 1976 від 25.08.2023)(том 2, а. с. 6), за подання касаційної скарги сплачено 10 736,00 грн (платіжна інструкція № 2742 від 09.11.2023) (том 3, а. с. 26).

6. Позиція Суду
6.1. Щодо права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції особою, яка не брала участі у розгляді справи.
Апеляційна скарга Верховного Суду обґрунтована неправомірним, на переконання скаржника, поверненням місцевим господарським судом судового збору за подання касаційної скарги з державного бюджету України.
Щодо підстав для звернення Верховного Суду з апеляційною скаргою у даній справі Східний апеляційний господарський суд зазначає, що оскаржувана ухвала безпосередньо впливає на права та обов`язки Верховного Суду, оскільки 12.05.2026 представник Харківської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду із заявою про повернення судового збору (пункт 1.5 цієї постанови).
Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», яким внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону № 3674-VI.
З урахуванням внесених змін органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого відповідним судовим органом. Таке подання формується відповідним судовим органом на підставі поданої платником (його уповноваженою особою) заяви про повернення коштів з бюджету, складеної із зазначенням усіх необхідних реквізитів.
Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду, на рахунки якого сплачено судовий збір.
Отже Верховний Суд не брав участі у даній справі, однак в силу Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів оскаржувана ухвала місцевого господарського суду зумовлює для Верховного Суду обов`язок щодо формування електронного подання до казначейства на повернення Харківській обласній прокуратурі судового збору. Відтак апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що місцевий господарський суд вирішив питання, що впливає на обов`язки апелянта, тому Верховний Суд має право на оскарження ухвали місцевого господарського суду в даній справі в частині повернення з Державного бюджету судового збору за подання касаційної скарги.
6.2. Правові підстави сплати та порядок повернення судового збору закріплені у Законі України "Про судовий збір" та ГПК України.
Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється:
– за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та Кодексом України з процедур банкрутства;
– за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом.
Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
За приписами частини другої статті 7 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, – повністю.
6.3. Згідно з частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частина п`ята статті 7 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI).
Відповідно до пункту 5 розділу I Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 606 від 26.11.2024) заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).
Згідно з частиною першої статті 9 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом в постановах від 30.04.2025 у справі № 359/2836/23, від 30.04.2025 у справі № 756/167/23 судовий збір особі може повернути лише суд, який ухвалив судове рішення та до спеціального фонду Державного бюджету України якого був зарахований такий збір.
Господарський суд Харківської області не є отримувачем коштів за подання апеляційної та касаційної скарги, тому не може вирішувати питання про повернення надмірно сплаченого судового збору внаслідок такого оскарження. 
6.4. Для вирішення питання повернення судового збору платнику необхідно було звернутися із заявою до відповідного суду, на рахунки якого сплачено судовий збір. Водночас суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що касаційне провадження у цій справі не було закрито, касаційна скарга була розглянута, за результатами її розгляду були скасовані рішення судів попередніх інстанцій, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. За таких обставин доводи апелянта про відсутність підстав для повернення судового збору за подання касаційної скарги є слушними та приймаються апеляційним господарським судом до уваги.
6.5. Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи прокурора про те, що положення частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» не містять заборони щодо вирішення питання про повернення судового збору судом, який ухвалив остаточне судове рішення у справі.
По-перше, остаточність судового судового рішення – ухвали про закриття провадження у справі, на якій наполягає прокурор, має вирішальне значення саме для цілей розподілу судових витрат відповідно до статей 129, 130 ГПК України. Зокрема, згідно з частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Натомість вирішення питання щодо повернення судового збору здійснюється у випадках, передбачених у статті 7 Закону України «Про судовий збір».
По-друге, відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Наведена норма передбачає повернення судового збору при закритті провадження (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) у будь-якій з інстанцій (першій, апеляційній чи касаційній), за умови, що провадження у справі (або апеляційне чи касаційне провадження) закрито без ухвалення судового рішення по суті позову (чи скарги). 
Отже наявність у суду повноважень щодо повернення судового збору визначається не остаточністю судового рішення, а тим, який саме суд отримав цей платіж до спецфонду бюджету, що узгоджується з висновками щодо застосування норм права, викладеними у постановах у справах № 359/2836/23 та №756/167/23 (пункт п. 6.3 цієї постанови).
Також матеріали справи свідчать, що у цій справі апеляційне та касаційне провадження у справі закрито не було, апеляційна та касаційна скарги прокурора на рішення суду першої інстанції від 01.08.2023 розглянуті по суті, після чого справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, тому підстави для повернення прокурору судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, відсутні. За наведених обставин суд погоджується з доводами Верховного Суду щодо «вичерпання» судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, у випадку, коли касаційна скарга розглянута по суті та судом касаційної інстанції за результатами її розгляду ухвалена постанова.
Отже Східний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції за наведених обставин дійшов помилкового висновку щодо можливості повернення прокурору судового збору, сплаченого у зв`язку касаційним оскарженням рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції, чим порушив норми пункту 5 частини першої, а також частини п`ятої статті 7 Закону України «Про судовий збір». 
6.7. Відповідно до частин першої та четвертої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З оскаржуваної ухвали слідує, що судом першої інстанції також було вирішення питання про повернення судового збору у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення місцевого суду. Проте, як вже було зазначено у пунктах 6.3 – 6.6 цієї постанови, Господарський суд Харківської області порушив норми статті 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки не мав повноважень вирішувати питання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, і підстави для такого повернення були відсутні. З тих самих міркувань місцевий господарський суд також не мав повноважень та правових підстав для повернення заявнику судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, Східний апеляційний господарський суд на підставі частини четвертої статті 269 ГПК України дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 також у частині повернення судового збору в сумі 8 052,00 грн за подання апеляційної скарги, що був сплачений згідно з платіжною інструкцією № 1976 від 25.08.2023.
7. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
7.1. Згідно з частиною першою статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
7.2. При апеляційному перегляді ухвали Господарського суду Харківської області від 16.04.2025 у справі №922/1130/23, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про залишення без задоволення заяви прокурора про повернення судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 269 – 271, пунктом 2 частини першої статті 275, статтями 277, 280 – 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Апеляційну скаргу Верховного Суду на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 про повернення судового збору у справі №922/1130/23 задовольнити. 
2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2025 у справі №922/1130/23 скасувати в частині повернення Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 8 052,00 грн та за подання касаційної скарги у сумі 10 736,00 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення. 
3. У задоволенні заяви Харківської обласної прокуратури від 14.04.2025 про повернення судового збору з Державного бюджету за подання апеляційної скарги у сумі 8 052, 00 грн згідно з платіжною інструкцією № 1976 від 25.08.2023 та за подання касаційної скарги у сумі 10 736,00 грн (платіжна інструкція № 2742 від 09.11.2023) відмовити.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному оскарженню. 

Повну постанову складено 01.07.2026.

Головуючий суддя Є.О. Васильєв

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка