Справа № 627/1059/25 
22.06.2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2026 року	с-ще Краснокутськ	

Краснокутський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Вовк Л.В., за участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В., захисника , адвоката Гребінки А.М., який діє в інтересах особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Гребінки А.М. про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення стосовно  
ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
установив :
У провадженні Краснокутського районного суду Харківської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення №627/1059/25 (провадження № 3/627/405/2025) стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
15.06.2026 до суду адвокатом Гребінкою А.М., який діє в інтересах особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повторно подано заяву про відвід судді Вовк Л.В. від участі у розгляді справи справи , з мотивів упередженості судді. 
У судовому засіданні захисник , адвокат Гребінка А.М. підтримав заяву про відвід .
Дослідивши матеріали справи , заслухавши думку захисника, суд дійшов наступних висновків. 
Процедура відводу судді у справі про адміністративне правопорушення положеннями КУпАП не врегульована.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.
Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Отже, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо заявленого відводу, застосувати норми КПК України, які регулюють процесуальну процедуру вирішення відводів та самовідводів у кримінальному провадженні, а саме ст. 75, 80-81 КПК України.
Згідно ч.4 ст.81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
Судом встановлено , що 22.04.2026 адвокатом Гребінкою А.М. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , було подано заяву про відвід судді Вовк Л.В. за наявності , на його думку, обставин , які викликають сумнів у неупередженості судді . 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2026, заява про відвід судді розподілена судді Каліберді В.А. 
Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 03.06.2026 , в задоволенні заяви про відвід судді Вовк Л.В. відмовлено . 
Отже, суд вважає , що повторно заявлений відвід судді Вовк Л.В. має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування судового розгляду, тому її слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.81 КПК України, ст.283 КУпАП, суд
ухвалив :
Залишити без розгляду заяву захисника Гребінки Андрія Миколайовича , який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Вовк Людмили Володимирівни від участі у розгляді справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Л. В. Вовк