ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1033/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ», м. Біла Церква, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР», с. Кулажинці, Броварський район, Київська область
про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ» №09/04/2026 від 09.04.2026 (вх. №9735 від 10.04.2026) (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №20/11/24 від 20.11.2024 року у сумі 813192,07 грн., з яких: 400000,00 грн. основного боргу, 182259,05 грн. пені, 18156,15 грн. 3% річних, 164000,00 грн. штрафу.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1033/26 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). 
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами. 
Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 
Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ» (за договором - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР» (за договором – орендар) 20.11.2024 року укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №20/11/24 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Орендодавець зобов?язується надати в строкове платне користування Орендареві сільгосптехніку (з екіпажем), а саме: комбайн зернозбиральний САТ LEXION 585R, заводський номер - НОМЕР_1 (надалі іменується «Транспортний засіб») та забезпечити своїми силами керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов?язується прийняти у строкове платне користування сільгосптехніку під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця, та зобов?язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату згідно умов цього Договору. Екіпажем (тракторист-машиніст) є працівник Орендодавця, а саме: Поляков Михайло Сергійович, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 видано 27.06.2007. Екіпаж (тракторист-машиніст) підпорядковується розпорядженням Орендодавця щодо керування та технічної експлуатації і розпорядженням Орендаря щодо комерційної експлуатації транспортного засобу (п. 1.2 Договору).
Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору, передання Транспортного засобу від Орендодавця до Орендаря здійснюється на підставі відповідного Акта приймання-передачі у п?ятиденний строк з моменту укладення даного Договору. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками Сторін. Транспортний засіб вважається переданим в оренду з моменту підписання вищезазначеного акту.
Розмір орендної плати визначатиметься Сторонами в Акті надання послуг (приймання-передачі наданих послуг) оренда сільськогосподарської техніки з екіпажем (надалі по тексту «Акт») і розраховуватиметься виходячи із ціни за 1 (один) гектар ( надалі «Га») або за кількість послуг з оренди чи загальної кількості днів орендованої техніки. Остаточна вартість за оренду сільськогосподарської техніки (сума до оплати) обчислюється і оплачується в гривнях, що становить загальну кількість Актів в яких вказується кількість оброблених площ або кількість послуг орендованою сільськогосподарською технікою у тому числі ПДВ. Орендна плата сплачується за домовленістю сторін в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця протягом 5-ти робочих днів після підписання Акта приймання-передачі наданих послуг. Орендар на підставі рахунку на плату, наданого Орендодавцем у паперовому або електронному вигляді має право перерахувати на розрахунковий рахунок Орендодавця аванс. Сплачений Орендарем авансовий платіж враховується при остаточному розрахунку за цим Договором. Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь Орендодавця. Орендна плата сплачується Орендарем за фактичний термін користування Об?єктом оренди. Першим днем строку, за який Орендар повинен вносити орендну плату за цим договором, є день підписання Сторонами акту прийому-передачі в оренду Транспортного засобу, а останнім днем цього строку є день підписання Сторонами Акта приймання-передачі (повернення) Транспортного засобу з оренди (п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору).
Відповідно до п. 6.1, 6.3 Договору, після припинення дії/розірвання Договору Орендар зобов?язаний передати Орендодавцю Транспортний засіб протягом 2 (двох) календарних днів з моменту припинення дії Договору чи його розірвання. При передачі Транспортного засобу складається Акт приймання-передачі (повернення), який підписується уповноваженими представниками Сторін. Транспортний засіб вважається фактично повернутим Орендодавцю з дати підписання Акта приймання-передачі (повернення) (п. 6.4 Договору).
У п. 7.1 Договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до « 31» грудня 2024 року, однак, до повного виконання сторонами прийнятих договірних зобов?язань,оплати послуг з ореди сільськогосподарської техніки. Якщо за один календарний місяць до завершення строку дії даного Договору, жодна із Сторін не звернеться письмово одна до одної з ініціативою про завершення договірних правовідносин, даний Договір вважається автоматично продовженим на наступний рік та тих самих умовах (п. 7.2 Договору). 
Як зазначено в позові, 21.11.2024 року в селі Кулажинці, Броварського району Київської області, уповноваженими представниками сторін підписано Акт приймання передачі сільськогосподарської техніки до Договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 20.11.2024 №20/11/24, згідно якого, позивач передав, а відповідач прийняв: комбайн марки CAT LEXION 585R, двигун НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 01.11.2021 року під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця Полякова Михайла Сергійовича, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 , що видане Білгород-Дністровським ІДТН 27.06.2007 року.
На виконання п.3.2 Договору, 16.12.2024 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №78, згідно Договору в кількості однієї послуги за ціною 820200,00 грн, в тому числі ПДВ 136700,00 грн.
16.12.2024 року в селі Кулажинці, Броварського району Київської області, уповноваженими представниками сторін підписано Акт приймання-передачі (повернення) сільськогосподарської техніки до договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 20.11.2024 року №20/11/24, згідно якого, відповідач передав, а позивач прийняв комбайн марки CAT LEXION 585R, двигун НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 01.11.2021 року під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця Полякова Михайла Сергійовича, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 , що видане Білгород-Дністровським ІДТН 27.06.2007 року. 
17.12.2024 року сторонами складено та підписано Акт надання послуг №80, згідно якого, ТОВ «АГРОЛАЙФ БЦ» надано послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем в кількості 1 (однієї) послуги за ціною із ПДВ: 820200,00 грн, у т.ч ПДВ 136700,00 грн.
Згідно умов розділу 3 Договору, відповідач на умовах Договору сплачує на поточний рахунок Орендодавця у національній валюті України – гривні, орендну плату протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.
На адресу позивача від відповідача будь-які зауваження щодо неналежного виконання позивачем умов Договору не надходили. 
Відповідно до підписаного Акту надання послуг у відповідача претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг позивачем не має.
Таким чином, позивачем виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Однак, відповідач, надані послуги оплачено частково на суму 420200,00 грн, у т.ч ПДВ 70033,33 грн. у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 400000,00 грн, у т.ч ПДВ 66666,67 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Крім того в зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасного вартості наданих послуг, позивачем відповідно до умов Договору та ст. 625 ЦК України нараховано пеню в сумі 182259,05 грн., 3% в розмірі 18156,15 грн., інфляційні витрати в сумі 48776,87 грн. та штраф у сумі 164000,00 грн. 
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ» (за договором - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР» (за договором – орендар) 20.11.2024 року укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №20/11/24 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Орендодавець зобов?язується надати в строкове платне користування Орендареві сільгосптехніку (з екіпажем), а саме: комбайн зернозбиральний САТ LEXION 585R, заводський номер - НОМЕР_1 (надалі іменується «Транспортний засіб») та забезпечити своїми силами керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов?язується прийняти у строкове платне користування сільгосптехніку під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця, та зобов?язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату згідно умов цього Договору. Екіпажем (тракторист-машиніст) є працівник Орендодавця, а саме: Поляков Михайло Сергійович, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 видано 27.06.2007.
21.11.2024 року в селі Кулажинці, Броварського району Київської області, уповноваженими представниками сторін підписано Акт приймання передачі сільськогосподарської техніки до Договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 20.11.2024 №20/11/24, згідно якого, позивач передав, а відповідач прийняв: комбайн марки CAT LEXION 585R, двигун НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 01.11.2021 року під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця Полякова Михайла Сергійовича, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 , що видане Білгород-Дністровським ІДТН 27.06.2007 року.
На виконання п.3.2 Договору, 16.12.2024 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №78, згідно Договору в кількості однієї послуги за ціною 820200,00 грн, в тому числі ПДВ 136700,00 грн.
Згідно Акту приймання-передачі (повернення) сільськогосподарської техніки до Договору від 16.12.2024 року, відповідач передав, а позивач прийняв комбайн марки CAT LEXION 585R, двигун НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 01.11.2021 року під керуванням екіпажу (тракториста-машиніста) Орендодавця Полякова Михайла Сергійовича, з посвідченням тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 , що видане Білгород-Дністровським ІДТН 27.06.2007 року. 
17.12.2024 року сторонами складено та підписано Акт надання послуг №80, згідно якого, ТОВ «АГРОЛАЙФ БЦ» надано послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем в кількості 1 (однієї) послуги за ціною із ПДВ: 820200,00 грн., у т.ч ПДВ 136700,00 грн.
Отже, наявними в матеріалах справи доказами, підтверджується, що позивачем на користь відповідача були надані послуги у загальному розмірі 820200,00 грн., що підтверджується Актом надання послуг №80 від 17.12.2024 та відповідачем під час розгляду справи не спростовано, доказів протилежного суду не надано .
Судом встановлено, що відповідачем на користь позивача здійснено часткову оплату за надані послуги на суму 420200,00 грн., у зв`язку із чим, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 400000,00 грн.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами під час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 400000,00 грн. грн. є обґрунтованими, підтвердженими відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 8.1. Договору, у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Якщо Орендар порушив термін оплати послуг більше ніж на 30 календарних днів, то в такому випадку він сплачує штраф у розмірі 20% від суми боргу. Сторона, що порушила зобов`язання за цим договором, зобов`язана відшкодувати іншій Стороні всі збитки, заподіяні таким порушенням, за винятком отриманої суми неустойки.
Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Водночас, пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а згідно вимог ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (далі – ГК України) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Водночас, Господарський кодекс України втратив чинність з 28.08.2025, у зв`язку з введенням в дію Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" №4196-IX від 09.01.2025.
Таким чином, суд зазначає, що в період нарахування пені з 24.12.2024 по 27.08.2025 діяла норма ч.6 ст.232 ГК України, а з 28.08.2025 по 04.04.2026 відповідна норма ГК України втратила чинність. Водночас, загальний період нарахування пені з 23.12.2024 по 04.04.2026 перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Визначаючись відносно застосування норми ч.6 ст.232 ГК України до спірних правовідносин сторін, суд виходить з того, що відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Отже, за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (такі висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2025 у справі №920/51/23).
З огляду на те, що дія нормативно-правового акту поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності, що є однією з гарантій правової стабільності, враховуючи, що договір та відповідні цивільні права і обов`язки сторін (зокрема зобов`язання відповідача оплатити товар) виникли до втрати чинності Господарським кодексом України, до спірних правовідносин сторін із нарахування пені за порушення грошового зобов`язання слід застосовувати положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України (правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2025 у справі №920/51/23).
Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22 зазначила, що якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 року у справі № 910/6379/14, в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу). У разі відсутності подібних умов у договорі (використання / зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення") нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України. Враховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором. У кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч.6 ст.232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч.6 ст.232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором.
Проаналізувавши положення Договору судом встановлено, що його положеннями не визначено більш тривалий, ніж визначений ч.6 ст.232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій.
Проте, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено що наданий розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства в частині періоду нарахування.
Згідно вірного розрахунку зробленого судом за допомогою системи Ліга Закон, з урахуванням дати початку нарахування, періодів нарахування, з урахуванням часткових оплат, судом встановлено, що загальна сума пені яка підлягає задоволенню становить 125897,40 грн. (за період з 24.12.2024 по 16.02.2025 на суму заборгованості 820000,00 складає 35031,65 грн.; з 17.02.2025 по 09.03.2025 на суму заборгованості 700000,00 грн. складає 11794,52 грн.; з 10.03.2025 по 17.04.2025 на суму заборгованості 500000,00 складає 16561,64 грн.; з 18.04.2025 по 18.10.2025 на суму заборгованості 400000,00 грн. складає 62509,59 грн. 
При цьому, посилання позивача на п. 7.1 Договору, в контексті постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22, суд оцінює критично, оскільки, у відповідній постанові Верховний Суд зазначив, що формулювання «до повного виконання зобов`язання» має визначатися умовами договору саме до нарахування штрафних санкцій. Тоді як п.7.1 Договору визначає загальний строк його дії.
Також, до стягнення з відповідача підлягає штраф, що передбачений пунктом 8.1 Договору, за прострочення терміну оплати послуг більше ніж 30 календарних днів у розмірі 20% від суми заборгованості, нарахований позивачем у розмірі 164000,00 грн. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 18156,15 грн. та інфляційних втрат у сумі 48776,87 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 ГПК України, суд –
УХВАЛИВ:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР» про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБІЖ АГРО ЦЕНТР» (07445, Київська область, Броварський район, с. Кулажинці, вул. Центральна, буд. 4, код ЄДРПОУ 40413520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАЙФ БЦ» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Надрічна, буд. 2, код ЄДРПОУ 44210598) 400000 (чотириста тисяч) основного боргу, 125897 (сто двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 40 коп. пені, 48776 (сорок вісім тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 18156 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 15 коп. 3% річних, 164000 (сто шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. штрафу та 9081 (дев`ять тисяч вісімдесят одну) грн. 96 коп. витрат зі сплати судового збору. 
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць