П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/2103/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Івашкевич О.Г. 
Суддя-доповідач: Савицька Н.В. 
17 червня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Савицької Н.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Томчука А.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
01.04.2026 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Затульний А.А., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 06.04.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10 - денний строк для усунення недоліків, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, а наведені позивачем обставини пропуску строку звернення, не є об`єктивно непереборними, оскільки мають суб`єктивний характер і не свідчать про реальні істотні перешкоди для вчасного звернення до суду. Крім того, заява не містила доказів дати, способу отримання оскаржуваної постанови. 
16.04.2026, через підсистему "Електронний суд", від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2026 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України. 
Не погоджуючись із ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2026, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив вказану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач отримав достовірну та документально підтверджену інформацію щодо накладення на нього штрафу лише 26.03.2026 та, не зволікаючи, скориставшись правничою допомогою адвоката, в розумний, найкоротший строк звернувся до суду. Отже про факт винесення незаконної постанови відносно себе та порушення своїх прав позивач дізнався з постанови, яку отримав 26.03.2026. На думку сторони позивача, цей день і є датою, яку слід відраховувати строк на оскарження постанови.
Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе подальший апеляційний розгляд даної справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів отримання та ознайомлення позивача з постановою саме 26.03.2026 і, відповідно, з дати отримання якого слід відраховувати строк на оскарження постанови. Жодного документального підтвердження цього факту позивачем до суду не надано. Окрім дати отримання, позивач не довів, що взагалі намагався зв`язатися з відповідачем (наприклад, не надав копій запитів, скарг, скріншотів тощо). Посилання відповідача на вчинення ним певних дій матеріалами справи не підтверджується. Наданий позивачем документ, у вигляді скриншоту екрана, також не є належним доказом, оскільки з нього неможливо ідентифікувати відправника та отримувача, крім того, неможливо стверджувати, що файл, який відкривається, є тим самим файлом, який був відправлений відповідачем на адресу позивача. Так, аргументи позивача щодо поновлення строку або порушення його прав є необґрунтованими через брак документальних підтверджень. 
Разом з цим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, що відповідач надсилав ОСОБА_1 оскаржувану постанову №R424406 від 16.03.2026, а позивач отримав таку постанову.
При цьому, позивач наполягає на тому, що отримав вказану постанову лише 26.03.2026 і , без зволікань у найкоротший термін, 01.04.2026 звернувся до суду із вказаним позовом.
Відтак, суд першої інстанції достовірно не встановив дату отримання позивачем постанови та не надав належної оцінки доводам позивача у цій частині.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає причини пропуску строку поважними і за таких обставин є неправильним та несправедливим покладення на позивача відповідальності і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.
Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних для того причин.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати. 
Справу направити до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 		Савицька Н.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Томчук А.В.