Справа № 186/1060/25
Провадження номер № 2/0186/44/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року м. Шахтарське
Шахтарський міський суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Демиденко С.М.,
секретар судового засідання – Фадєєва Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарське в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
1. Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (ЄДРПОУ 43115064), заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2001642445 від 29.11.2012 року (продукт CARD) у розмірі 54078,65 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 36918,30 грн; заборгованості за відсотками - 17160,35 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Договором про надання споживчого кредиту №2001642445 від 29.11.2012 року (продукт CARD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Так 29.11.2012 року між AT «ОТП Банк» (надалі – Банк) та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит №2001642445.
Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки.
Відповідно 2.1 Договору Позичальник (надалі - Держатель) підтверджує факт укладання між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 Договору (надалі Угода).
Відповідно до п.2.2. Договору про споживчий кредит за умовами належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та прийняття Банком позитивного рішення щодо надання Держателю кредиту, Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також відкриває розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки.
Підписанням цього Договору Держатель картки підтверджує та погоджується, що: дані Держателя зазначені в цьому Договорі та умови, що стосуються відкриття Карткового рахунку викладені в Угоді та Договорі є заявою Держателя на відкриття Карткового рахунку та отримання Кредитної картки; картка, реквізити Карткового рахунку, розмір Кредитного ліміту, а також інша інформація надання якої необхідне у відповідності до чинного законодавства, надсилається Держателю поштою за адресою зазначеною в цьому Договорі.
П.2.9. Договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір процентної ставки становить 1,99% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та 2,99% на місяць по операціях зняття готівки а банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.
П.2.11 встановлено, що Держатель зобов`язаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-розрахунку.
Підписанням цього договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам (п.2.27 Договору).
Емітована картка була отримана Відповідачем та активована 26.06.2013 року.
Шляхом підписання Договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 
1) Позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю роз`яснені всі питання, що має Позичальник по цьому Договору (п.3.11);
2) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену п.2 ст.11 Законом України «Про споживче кредитування»; 
3) Банк надав Позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору; 
4) Банк ознайомив Позичальника з умовами кредитування та орієнтованою сукупною вартістю.
Цей Договір укладається відповідно до ст. ст. 6,207, 627, Цивільного кодексу України, і підписання її зі сторони Банка відбувається шляхом нанесенням на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників Банку.
Таким чином, 29.11.2012 року Відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши Договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати.
З наданих доказів вбачається, що Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку 26.06.2013 року, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримувались та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж Відповідачем було здійснено 05.10.2021 року. 
У порушення умов кредитного договору Відповідач свої зобов`язання за ним не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 54078,65 грн (36918,30 грн. заборгованість по тілу кредиту, 17160,35 грн заборгованість по відсотках).
30.10.2024 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога не була отримана Відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
2. Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» він не визнає, оскільки:
1) заперечує факт отримання кредитної картки та, як наслідок, користування кредитними коштами. Доказів того, що кредитна картка та ПІН- код до неї було надіслано АТ «ОТП Банк» на адресу відповідача та доказів отримання їх Відповідачем, представником позивача до матеріалів справи не долучено;
2) до позовної заяви Позивач додав Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу, який нібито підтверджує передачу права вимоги за кредитним договором. Однак, зазначений документ підписаний виключно зі сторони Фактора та не містить підпису первісного кредитора - АТ «ОТП Банк», як того вимагає сам Договір факторингу.
Відповідно до умов Договору факторингу, Додаток № 1 є невід`ємною частиною договору та повинен бути підписаний обома сторонами - Фактором та Клієнтом (первісним кредитором), а також посвідчений нотаріально. У матеріалах справи відсутній повний текст такого підписаного та посвідченого документа.
Таким чином, безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем надано не було;
3) Позивач надав лише загальні суми заборгованості (36918,30 грн тіла кредиту та 17160,35 грн відсотків), але не розкрив механізм нарахування. Заявлені суми є необґрунтованими, оскільки не надано детальної розшифровки з посиланням на конкретні умови договору, розмір процентів та період їх нарахування.
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, строк дії кредитної картки становить три роки з моменту підписання цього Договору, тобто до 29 листопада 2015 року.
Проте розрахунок заборгованості та нарахування процентів виходить за погоджений сторонами строк кредитування;
4) Порушення строків позовної давності.
Позивач у позовній заяві зазначає, що останній платіж Відповідачем було здійснено 05.10.2021 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності становить три роки. Позовна заява датована 09.05.2025 року. Таким чином, Позивач звернувся до суду після спливу трирічного строку позовної давності.
Також, у позовній заяві зазначено, що Договір про споживчий кредит №2001642445 укладений 29.11.2012 року.
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, строк дії кредитної картки становить три роки з моменту підписання цього Договору, тобто до 29 листопада 2015 року.
Враховуючи вищевикладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженої відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю та застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, у відзиві на позовну заяву прохала суд розглянути справу без її участі, прохала в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
2.1. Стислий виклад відповіді позивача на відзив.
Позивач надав суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідно до п. 2.5 Договору №2001642445 передбачено, що строк дії Кредитного лінії становить 3 року з моменту підписання Банком і Позичальником цього Договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії Кредитного лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору Позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії Кредитної лінії.
П. 2.9. Договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір процентної ставки становить 1,99% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та 2,99% на місяць по операціях зняття готівки а банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.
П. 2.11 встановлено, що Держатель зобов`язаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-розрахунку.
Підписанням цього договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам. (п.2.27 Договору)
Таким чином, твердження Відповідача про те, що Анкета-заява не містить домовленості сторін про порядок та умови нарахування відсотків, строк повернення кредиту абсолютно не відповідає дійсності, свідчить про умисне ухилення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення заборгованості за кредитним договором, а також про порушення принципу добросовісності,
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Договором про споживчий кредит №2001642445 від 29.11.2012 року (продукт САRD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Отже сторонами договору факторингу є АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», які є фінансовими установами. При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства України, до боржника не має обов`язкової вимоги бути «суб`єктом господарювання».
За умовами Договору факторингу (п.1.1) Первісний кредитор передає право грошової вимоги в розмірі Портфеля Заборгованості (сукупність невиконаних грошових зобов`язань Боржників перед первісним кредитором, які зазначаються у Реєстрі боржників).
Позивачем було надано витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року укладеного між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», а також квитанцію про оплату за договором.
29.11.2012 року між АТ «ОТП Банк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит №2001642445.
Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки.
Згідно долученого до позовної заяви Витягу з додатку №1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного "24" березня 2023 року, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було передано право вимоги саме за продуктом САRD.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за картковим рахунком НОМЕР_2 ЦАН про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (особистих) по клієнту 3022215484, який містить детальний опис здійснення операцій Відповідачем (оплата товарів/послуг в Інтернет магазині, заправці, аптеці, зняття готівки тощо) із зазначенням типу операції, нарахування процентів, надходження коштів на рахунок. З даного розрахунку вбачається, що Відповідач у період з 26.06.2013 року по 20.08.2021 року дуже активно користувалась карткою, здійснюючі різні операції.
Крім того даний розрахунок містить суму використаних кредитних коштів, нараховані відсотки та загальну суму надходження коштів на рахунок. Порядок нарахування процентів також містять кредитний договір та паспорт споживчого кредиту.
Тобто здійснюючі операції по картці такі як оплата за товар, зняття готівки, поповнення картки, Відповідач підтвердив існування правовідносин між ним та Банком.
Розрахунком заборгованості та звітом-розрахунком враховані всі платежі, здійснені Відповідачем, у тому числі здійснення поповнення картки.
При цьому Відповідач не надавав банку заяву про анулювання кредитної лінії та надалі продовжував користуватись кредитними коштами, вчиняв різні операції по картці. Такими діями Відповідач підтвердив отримання кредитних коштів.
Отже, стороною Відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною Позивача. Більш того Відповідачем не надано свій розрахунок заборгованості.
Відповідач жодними чином не спростовує факт використання кредитних коштів.
Матеріали даної справи містять виписки по рахунку Відповідача. Виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому, може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника.
Відповідач не спростовує жодними належними доказами, що рух коштів по картці відбувався за рахунок власних коштів, у тому числі не спростувала факт використання кредитних коштів щодо здійснення операцій (оплата за товар, зняття готівки, розрахунок в Інтернеті тощо).
Щодо начебто пропущеного строку позовної давності.
Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ набрав чинності 02.04.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року до 31.10.2020 року на всій території України карантин, дію якого неодноразово було продовжено до 01 липня 2023 року.
В той же час, з початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 року Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст. 257-259 (позовна давність) цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину та воєнного стану, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі Позивачем не пропущений.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 29.11.2012 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2001642445.
Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг:
1)в пункті 1 надання кредиту на послуги страхування (не є предметом позовних вимог);
2) пунктом 2 Договору обумовлена видача та обслуговування кредитної картки типу MasterCard Standartd позичальнику у разі дотримання умов договору та своєчасного внесення платежів (заборгованість за кредитною карткою є предметом позовних вимог).
Згідно пункту 2.2. Договору зазначено, що з умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типа MasterCard Standartd, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій здійснених з використанням кредитної картки.
Відповідно до п. 2.4. Договору, розмір кредитного ліміту складає 1000.00 гривень. В будь який час дії цього Договору Банк має право змінити розмір кредитного ліміту без зазначення причин такої зміни. Підписанням цього Договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни розміру кредитного ліміту
Відповідно до п. 2.5. Договору, строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання Банком і позичальником цього Договору. Банк має право змінити строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього Договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії.
Відповідно до п. 2.9. Договору, за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами Банку та на дату укладення угоди розмір процентної ставки становить 2.49% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет та 3.49 % на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 процентів за день.
Відповідно до п. 2.9.1. Договору, за користування Кредитною лінією, наданою Держателю протягом Розрахункового циклу. Держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0.01 % річних.
Відповідно до п. 2.11. Договору, Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь якому разі не менше 5 % від розміру боргових зобов`язань.
Відповідно до п. 2.28. Договору, підписанням цього Договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу.
Банк видав кредитну картку типа MasterCard Standartd позичальнику.
Емітована картка була отримана Відповідачем та активована 26.06.2013 року.
Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» за період з 26.06.2013 по 24.03.2023 підтверджується, що Відповідач активно користувався кредитними коштами та сплачував проценти за користування кредитними коштами (картковий рахунок НОМЕР_3 ; Рахунок IВАN № НОМЕР_4 ).
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку 26.06.2013 року, що підтверджується наданими доказами, зокрема Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» та Розрахунком заборгованості AT «ОТП Банк». Відповідачем кредитні кошти отримувались та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості, але позичальник взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості.
Так, Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» за період з 26.06.2013 по 24.03.2023 підтверджується, що заборгованість, яка є предметом позовних вимог почала формуватися з 23.09.2021 коли Відповідач не сплатив обов`язковий мінімальний платіж (п. 2.11. Договору) в сумі 2874,53 грн та в подальшому збільшувалася. 
Останній платіж для погашення заборгованості Відповідачем було здійснено 05.10.2021 року в сумі 2000 грн.
Таким чином, виходячи з розрахунку заборгованості за договором № 2001642445 AT «ОТП Банк» в якому зазначено рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 UAH, по клієнту: РНОКПП: НОМЕР_1 ОСОБА_2 станом на 24.03.2023 року розмір загальної заборгованості становить 54078,65 грн (36918,30 грн. заборгованість по тілу кредиту, 17160,35 грн заборгованість по процентах).
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу № 24/03/23, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265, відповідно до якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає новим кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованостей. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до цього договору. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами.
Відповідно до п. 6.2.3 Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей.
Згідно з платіжної інструкції від 24 березня 2023 року № 46 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перерахувало на рахунок АТ «ОТП БАНК», 7 155 000 грн, як оплату за право вимоги згідно з Договором факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року.
Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , за Кредитним договором № 2001642445 від 26.06.2013 (дата активації кредитної карти) у сумі 54 078,65 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 36 918,30 грн, заборгованість по відсотках: 17 160,35 грн.
30.10.2024 Вих. № 1030/2 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» направив ОСОБА_1 , вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором від 26.06.2013 (дата активації кредитної карти) № 2001642445 у розмірі 54 078,65 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 36 918,30 грн, заборгованість по відсотках: 17 160,35 грн у строк 30 днів з дня отримання даної вимоги, однак, дана вимога не була отримана відповідачем, а була повернута з відміткою АТ «УКРПОШТА» «За закінченням терміну зберігання», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 05 040 824 99413.

4. Оцінка доказів, аргументів учасників справи, норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст. 203 Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В силу ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Судом встановлено, що 29.11.2012 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2001642445.
Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг:
1) в пункті 1 надання кредиту на послуги страхування (не є предметом позовних вимог); 
2) пунктом 2 Договору обумовлена видача та обслуговування кредитної картки типу MasterCard Standartd позичальнику у разі дотримання умов договору та своєчасного внесення платежів (заборгованість за кредитною карткою є предметом позовних вимог).
Зазначений вище договір підписаний особисто Відповідачкою. Банк видав кредитну картку типа MasterCard Standartd позичальнику.
Емітована картка була отримана Відповідачем та активована 26.06.2013 року.
Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» за період з 26.06.2013 по 24.03.2023 підтверджується, що Відповідач активно користувався кредитними коштами та сплачував проценти за користування кредитними коштами (картковий рахунок НОМЕР_3 ; Рахунок IВАN № НОМЕР_4 ).
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку 26.06.2013 року, що підтверджується наданими доказами, зокрема Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» та Розрахунком заборгованості AT «ОТП Банк». Відповідачем кредитні кошти отримувались та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості, але позичальник взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості.
У зв`язку з чим суд не приймає заперечення відповідача про те, що вона не отримувала кредитну картку та не користувалася кредитними коштами.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2001642445 AT «ОТП Банк» в якому зазначено рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_3 , по клієнту: РНОКПП: НОМЕР_1 ОСОБА_2 станом на 24.03.2023 року розмір загальної заборгованості становить 54078,65 грн (36918,30 грн. заборгованість по тілу кредиту, 17160,35 грн заборгованість по процентах).
З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми.
Судом відхиляються, як необґрунтовані, доводи відповідача щодо недоведеності розміру заборгованості за кредитом.
Так, відповідач, в обґрунтування своїх заперечень щодо незгоди з позовними вимогами, наголошуючи на відсутності доказів наявності заборгованості за отриманими ним коштами, які за умовами договорів переховувались в безготівковій формі на платіжну банківську картку, не надав суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту погашення ним заборгованості у повному обсязі, враховуючи, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не є первісним кредитором та не є банківською установою. Так, Звіт - рахунок AT «ОТП Банк» за період з 26.06.2013 по 24.03.2023 містить, детальну інформацію, щодо періоду, строку та складових наявної заборгованості. 
Відповідно до п. 2.5. строк дії Кредитної лінії становить 3 роки (три роки) з моменту підписання Банком і Позичальником цього Договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії Кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього Договору Позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії Кредитної лінії.
Враховуючи зазначене є помилковими заперечення позивача на те, що розрахунок заборгованості містить нарахування процентів поза межами погодженого сторонами строку кредитування.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Отже, в даному випадку надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитних договорів та наявності у відповідача відповідного розміру заборгованості, при цьому доказів належного виконання кредитного зобов`язання Відповідачем на користь первісного кредитора АТ «ОТП Банк» матеріали справи не містять.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., зареєстровано в реєстрі за №265. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п.1.3 Договору факторингу).
Згідно з витягом з додатку №1 до вищезазначеного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , за Кредитним договором № 2001642445 від 26.06.2013 (дата активації кредитної карти) у сумі 54 078,65 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 36 918,30 грн, заборгованість по відсотках: 17 160,35 грн.
Відповідно до розрахунку, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги становить 54 078,65 грн, що узгоджується із звітом по рахунку позичальника, долученого до матеріалів справи.
Отже, наявним в матеріалах справи договором факторингу, витягом з реєстру боржників і прав вимог, які належно засвідчені, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до нього.
Тобто, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача за наведеним вище договором.
При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів виконання зобов`язань, ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем, не надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка має бути стягнута судом на користь нового кредитора - ТОВ «Брайт Інвестмент».
Суд не погоджується з доводами відповідача щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском позивачем ТОВ «Брайт Інвестмент» строків позовної давності для звернення позивача до суду з даним позовом.
Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17 березня 2020 року введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються настрок дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначені зміні вступили в силу з 02 квітня 2020 року.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» від 11 березня 2020 року № 211 в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діяв до 30 червня 2023 року.
Таким чином, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину.
Крім того, відповідно до п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30 березня 2020 № 540-IX, тобто з 02 квітня 2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.

Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент», звернувшись до суду із позовом 09.05.2025 року, просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, яка виникла за період 23.09.2021 по 24.03.2023 року у розмірі 54 078,65 грн, таким чином, розрахунок заборгованості здійснений у межах строку позовної давності.
Так, Звітом - рахунком AT «ОТП Банк» за період з 26.06.2013 по 24.03.2023 підтверджується, що заборгованість, яка є предметом позовних вимог почала формуватися з 23.09.2021 коли Відповідач не сплатив обов`язковий мінімальний платіж (п. 2.11. Договору) в сумі 2874,53 грн та в подальшому збільшувалася. 
Останній платіж для погашення заборгованості Відповідачем було здійснено 05.10.2021 року в сумі 2000 грн.
Враховуючи, що позичальником зобов`язання з повернення коштів за договором не виконано, вимоги заявлені в межах строків звернення до суду, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.
ВИСНОВКИ СУДУ
5. З огляду на встановлені судом обставини позовні вимоги підлягають задоволенню. 
5.1. Щодо розподілу судових витрат
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.05.2025 року № 417.
Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
04.06.2025 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» направлено до суду заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 8 500 грн.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року № 01/05-23 укладеного між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та Адвокатським бюро «Юлії Чміль», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Чміль Ю.В., копію Додатку № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року № 01/05-23, копію Акту про надання правничої допомоги № 0206-25/Ш від 02.06.2025 року до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01 травня 2023 року, який містить детальний обсяг виконаних робіт адвокатом у справі на загальну суму 8 500 грн (ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа Клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи, 3 год, 4 500 грн; складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду 4 000 грн.
Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 8 500 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи.
Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Отже, з відповідача на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, а всього 5 422,40 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2001642445 від 29.11.2012 року (продукт CARD) у розмірі 54078,65 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 36918,30 грн; заборгованості за відсотками - 17160,35 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код ЄДРПОУ 43115064, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          С.М. Демиденко