Справа № 539/1891/26
Провадження № 2/539/1670/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2026 
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі
головуючої судді – Гуменюк Г.М.
за участі секретаря судового засідання – Коновал Т.Г.
у відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в порядку спадкування за заповітом,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом, а саме на житловий будинок «А-1» загально площею 50,3 кв. м., житловою – 28,1 кв.м, сарай «Б», прибудова «б», прибудова «б1», гараж «В», сінник «Г», прибудова «г», навіс «г1, погріб «Д», вбиральня «Е», огорожа №1, вигрібна яма №2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак не може оформити свідоцтво про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_1 . Просить суд позов задовольнити, визнати за ним право власності на вище вказаний житловий будинок.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в засідання не з`явився, однак надіслав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.
У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.07.2025 року виданого Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про, що зроблено відповідний запис №740.
За життя 17.07.2024 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на все належне їй майно, що посвідчений старостою Калайдинцівського старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за №9-58.
Згідно даних спадкової справи №139/2026 спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом немає.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.2026 року, що зареєстровано в реєстрі за №950, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , спадщина складалась з земельної ділянки площею 1,5847 га з кадастровим номером 5322883200:08:002:0749 розташованої на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області.
Керуючись п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2026 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з не надання нотаріусу документів, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що документ відсутній.
Згідно Витягу з погосподарської книги №1 від 12.03.2026 року вих.№52.20-9/10-22 по селу Калайдинці Лубенського району Полтавської області, виданої старостою Калайдинцівського старостинського округу Лубенської міської ради Полтавської області, номер об`єкта погосподарського обліку 1401701, власником домогосподарства житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого 03.04.2026 року, вбачається, що загальна площа житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1989 році, становить 50,3 кв.м., з них житлова площа 28,1 кв.м., допоміжна 22,2 кв.м.
Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі та споруди:– сарай «Б», прибудова «б», прибудова «б1», гараж «В», сінник «Г», прибудова «г», навіс «г1», погріб «Д», вбиральня «Е», огорожа №1, вигрібна яма №2.
Відповідно до ст. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Пунктом 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. «Про право громадян на придбання і будівництво індивідуальних житлових будинків» передбачено, що побудовані або придбані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.
Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований в Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25 грудня 1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Мінкомгоспом УРСР.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13 грудня 1979 р., кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.
Таким чином, запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.
Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що житловий будинок був побудований у 1989 році. Як вбачається з Витягу з погосподарської книги №1 на 2024-2031 роки власником домогосподарства по АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2026 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документа, що підтверджує право власності на вищевказане майно.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію ) будинків і домоволодінь у межах міст, селищ, сіл (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Положення листа ( роз`яснення ) Міністерства юстиції №19-32 /319 від 21.02.2005 р. передбачають , що « ... у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. З метою оформлення спадщини право власності може бути оформлено на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтверджували право власності цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку».
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З приписів ч.1 ст.5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець ОСОБА_3  за життя не оформила документи, що посвідчують право власності на домоволодіння по  АДРЕСА_1 відповідно до закону, тому позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 змушений звертатися в суд за захистом невизнаних прав.
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнімпереконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити права та інтереси ОСОБА_2 , тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1268, 1273 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок «А-1» загально площею 50,3 кв. м., житловою – 28,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», прибудова «б», прибудова «б1», гараж «В», сінник «Г», прибудова «г», навіс «г1, погріб «Д», вбиральня «Е», огорожа №1, вигрібна яма №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Законний представник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 21053182, адреса місцезнаходження: Полтавська область, Лубенський район, місто Лубни, вул. Я. Мудрого, 33.

Головуюча суддя    Г.М. Гуменюк