ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3893/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року (суддя Новікова І.В.)
у справі № 280/3893/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві повернути до Пенсійного фонду України податки з заробітної плати (ЄСВ) ОСОБА_1 , співробітника Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, ЄДРПОУ 24964464, сплачені з суми 420920,30 грн, за період з березня 2020 року по лютий 2022 року, включно;
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві сумісно з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області забезпечити відображення податків платника ОСОБА_1 внесених до ПФУ, за період з березня 2020 року по лютий 2022 року, включно, в державному електронному реєстрі платників податків;
- Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області виконати перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , починаючи з квітня 2022 року, з дати призначення пенсійного забезпечення за віком та здійснити відповідні виплати за перерахуванням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює в Державному підприємстві «Українська авіаційна транспортна компанія», після досягнення пенсійного віку та звернення за призначенням пенсії позивачем встановлено, що у розділі пенсійного кабінету не відображаються та не враховуються внески позивача до ПФУ за 2020-2022 роки по ДП «УАТК», за 2020 рік – 192879,50 грн, за 2021 рік – 195132,76 грн, за 2022 рік – 32908,04 грн. Позивач зазначає, що така ситуація з податками до ПФУ склалася з вини ГУ ДПС у м. Києві, яке всупереч та з порушенням всіх законодавчих норм України щодо господарської діяльності санаційних державних підприємств, незаконно, фактично вкрало пенсійні внески ЄСВ у сумі 1331974 грн підприємства ДП «УАТК» МОУ та у позивача особисто, як робітника даного підприємства та потенційного пенсіонера за віком, на той час. Позивач зазначає, що не відображення сум отриманої ним заробітної плати, у якості співробітника ДП «УАТК» МОУ, за період з березня 2020 року по лютий 2022 року включно у розмірі 420920,30 грн суттєво вплинуло на розрахунок його пенсійного забезпечення за віком, при виході на пенсію у квітні 2022 року, за яким, майже вдвічі менше, у кінцевому підсумку, були призначені суми до пенсійних виплат. Позивач зазначає, що такими діями йому, як громадянину України, та сумлінному платнику податків, пенсіонеру за віком, завдано істотної матеріальної шкоди.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що фактично підставою для звернення позивача з позовом до суду стало те, що період його роботи у ДП «УАТК» не був зарахований до його страхового стажу, який враховується при призначенні пенсії, і відповідно було порушено його право на пенсійне забезпечення. Суд зазначив, що позивач не має бути посередником між підприємством – страхувальником та контролюючими органами у питанні своєчасного виконання обов`язку по сплаті страхових внесків, а відповідно звертаючись у даній справі з позовними вимогами до ГУ ДПС у м. Києві, позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимог. Зауважив, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не позбавлений права звернутися до Головного управління ПФУ в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу на ДП «УАТК» за період з березня 2020 року по лютий 2022 року із наданням підтверджуючих документів, тоді як позивачем у справі взагалі не оскаржуються дії органів ПФУ щодо незарахування до його страхового стажу спірних періодів, оскільки основні вимоги позивача звернуті до ГУ ДПС у м. Києві.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.
Позивач зазначає, що судом не взято до уваги того факту, що ГУ ДПС у м. Києві вчинило податкові дії проти позивача особисто, не відобразивши його внески по ЄСВ з отриманої заробітної плати, за вказаний період, у державному реєстрі платників податків, у його особистому електронному кабінеті, що призвело до порушення прав на пенсійне забезпечення. Позивач зауважує, шо ним надані докази, які доводять факт отримання ним, офіційно, через державну банківську установу, всіх сум заробітної плати за вказаний в позовній заяві період, тобто з березня 2020 року по лютий 2022 року включно, що свідчить про виконання, у повному обсязі, державною банківською установою, Ощадбанком, Закону №2464-VI, та перерахування до державного бюджету всіх нарахованих на заробітну плату податків. Позивач заперечує, що ДП «УАТК» не оскаржувало дії ГУ ДПСУ у м. Києві, зазначає, що ним була надана копія листа ДП «УАТК» до ГУ ДПС у м. Києві за підписом керуючого санацією, про неправомірність дій податкової інспекції по відношенню до санаційного державного підприємства. Вважає, що наявність у довідці ОК-5 позначки «Ні» про сплачені внески з ЄСВ доводить те, що саме ГУ ДПС вкрало особисті (пенсійні) внески з ЄСВ з особистого електронного кабінету платника податків, адже адмініструванням цього податку займається саме ГУ ДПСУ, факт отримання офіційної заробітної плати через банківську установу, на особистий картковий рахунок, доводить зовсім протилежне, всі податки на заробітну плату сумлінно сплачені та перераховані. Зазначає, що неодноразово у своїй позовній заяві наводив інформацію про офіційні звернення до Головного управління ПФУ у Запорізькій області та отримані відповіді від нього, з яких стало достеменно відомо, що ПФУ не має зовсім ніяких повноважень по адмініструванню внесків з ЄСВ, ніяким чином не впливає на цей процес, та рекомендує звернутися саме до ГУ ДПС, для вирішення питання з відображенням внесків з ЄСВ по отриманій заробітній платі за період з березня 2020 року по лютий 2022 року включно та неврахованого страхового стажу, на підставі чого відмовило в перерахунку пенсійного забезпечення з урахуванням неврахованого страхового стажу. Саме на підставі такої рекомендації від ГУ ПФУ позивач направив свої головні позовні вимоги до ГУ ДПС у м. Києві, адже всі державні повноваження по адмініструванню податку з ЄСВ, належать саме цьому уповноваженому державному органу. Скаржник наполягає, що ГУ ДПС у м. Києві фактично «вкрало» внески з ЄСВ з отриманої заробітної плати позивача за вказаний ним період та не відобразило їх у особистому електронному кабінеті у Державного електронного реєстрі платників податків, а ГУ ПФУ у Запорізькій області при призначенні пенсії за віком не врахувало та не зарахувало відповідний страховий стаж за сплаченими пенсійними внесками за відповідний період роботи, що і є основним сенсом позовної вимоги до відповідачів. Зазначає, що орган Пенсійного фонду вже є відповідачем за поданою у цій справі позовною заявою та ніщо не заважає суду виносити справедливі судові рішення, у тому числі щодо відповідача-2, щодо якого сформульовані чіткі позовні вимоги, направлені на відновлення порушених прав по питанню несправедливого нарахування пенсійного забезпечення.
Головним управлінням ДПС у м. Києві поданий відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідач-1 зазначає, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу по ДП «УАТК» станом на 31.12.2020, по території обслуговування Головного управління ДПС у м. Києві наявний податковий борг по єдиному внеску - 1673171,50 грн, станом на 31.12.2021 - 1292883,40 грн, станом на 31.12.2022 - 2096974,71 грн. Засобами ІКС в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2021 №Ю-26225-10 на суму 1331974,79 грн та направлено на адресу ДП «УАТК», Головне управління Державної податкової служби у м. Києві вважає винесену вимогу про сплату пені та штрафних санкцій по єдиному соціальному внеску (ЄСВ) законними, обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству України. Зазначає, що невиконання ДП «УАТК» свого обов`язку зі сплати ЄСВ напряму призвело до порушення прав його працівників, яким не нараховувався страховий стаж, відповідно не формувався пенсійний коефіцієнт, що унеможливлює повноцінне пенсійне забезпечення, аргументи апелянта про особливості санаційного підприємства не звільняють його від виконання чинного законодавства. Головне управління ДПС у м. Києві не здійснює розпорядження коштами ЄСВ – ці надходження автоматично розподіляються на відповідні рахунки Державної казначейської служби, наявність заборгованості по ЄСВ та не відображення відповідних сум у системі ПФУ свідчить про несвоєчасне виконання обов`язку підприємством, а не зловживання з боку податкового органу. Нарахування пенсій можливе лише після фактичного та своєчасного перерахування ЄСВ, якщо заробітна плата виплачувалася із затримкою, а внески не були сплачені своєчасно, це і є причиною ненарахування страхового стажу в системі ПФУ. ГУ ДПС у м. Києві не має повноважень ані затримувати, ані перерозподіляти ці кошти. Навіть якщо заробітна плата була виплачена працівнику з затримкою, але при цьому ЄСВ не було перераховано до бюджету у строк, Пенсійний фонд не має підстав враховувати відповідні місяці як страховий стаж, це означає, що працівник об`єктивно не набуває права на нарахування пенсії за ці періоди. Вся відповідальність за ненарахування пенсій працівникам лежить на підприємстві як платнику, що допустив порушення законодавства про ЄСВ. Аргументи позивача про соціальну несправедливість, складнощі з надходженням коштів або особливості санаційного управління не скасовують чинності норм податкового законодавства, і не є правовими підставами для скасування рішень податкового органу.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій просить відмовити в задоволенні відзиву на апеляційну скаргу у справі №280/3893/25, розглянути справу у якості суду першої інстанції та винести судове рішення. Зазначає, що надані до матеріалів справи довідка від підприємства – роботодавця ДП «УАТК», яка підтверджує роботу позивача на даному підприємстві на відповідній посаді, у вказані по судовій справі періоди, а також факт нарахування та виплати заробітної плати за ці періоди, з вказанням всіх сум податків та внесків на отриману заробітну плату.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у період з березня 2020 року по лютий 2022 року ОСОБА_1 працював в Державному підприємстві «Українська авіаційна транспортна компанія» (ЄДРПОУ 24964464)
Згідно довідки від 12.02.2024 за формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 останній працював у тому числі у ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» у період з серпня 2018 року по грудень 2023 року, однак з березня 2020 року відсутня сплата страхових внесків, проставлена позначка «Ні».
Позивачем долучений до матеріалів справи лист ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» за вих. №2022/01/17 від 17.01.2022, скерований на адресу ГУ ДПС України у м. Києві, у якому заявник повідомляв про перебування підприємства у процедурі санації, просив не застосовувати фінансові санкції, а кошти в розмірі 1331974,79 грн спрямувати на поточну оплату єдиного соціального внеску по нарахованій заробітній платі робітникам ДП «УАТК» за 2019-2021 роки, виплаченій у листопаді 2021 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.06.2022 №6006-5483/О-07/8-0800/22 на звернення ОСОБА_1 стосовно не зарахування страхового стажу відповідно до звітності, наданої страхувальником - Державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» (ЄДРПОУ 24964464) за період з березня 2020 по березень 2022 року повідомлено, що стосовно вирішення питання сплати страхових внесків, за якими обчислюється страховий стаж, заявнику необхідно звернутися до органів Державної податкової служби України.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.06.2022 №083850012161 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно заяви від 20.06.2022, поданої через Веб-портал, щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за січень-березень 2022 року за період здійснення страхувальником підприємницької діяльності та роботи на Державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія» (ЄДРПО 24964464) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У вказаному рішенні пенсійний орган зазначив, що заявник звернувся із заявою про перерахунок пенсії «допризначення», надавши копії звітів та квитанцій, наданих до Державної податкової служби України. На дату звернення (20.06.2022) інформація в РЗО по ОСОБА_1 відсутня. Проведення перерахунку пенсії буде можливо після надходження до органів Пенсійного фонду України відомостей про сплату внесків.
На звернення ОСОБА_1 від 09.08.2022, яке надійшло на урядову «гарячу лінію», стосовно скасування заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія», Державною податковою службою України надано відповідь від 03.10.2022 №7527/0/99-00-13-06-09, якою повідомлено, що у зв`язку з наявністю боргу у ДП «УАТК» станом на 30.11.2021 зі сплати єдиного внеску у сумі 1331974,79 грн Головним управлінням ДПС у м. Києві в автоматичному режимі було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2021 №Ю-26225-10, станом на 01.09.2022 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 1882450,27 грн, враховуючи, що заборгованість виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, у головного управління ДПС у м. Києві відсутні законодавчі підстави для скасування заборгованості зі сплати єдиного внеску.
Звернення позивача до адміністративного суду з цим позовом обумовлене не зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з березня 2020 року по лютий 2022 року, при цьому, зарахування такого стажу позивач ставить у залежність від відображення у державному електронному реєстрі платників податків сплачених з його заробітної плати внесків.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною другою 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі – Закон №2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 10 частини першої статті 1 Закону №2464-VI визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників зазначених для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Згідно частини другої статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Частиною сьомою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.
Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Як зазначено Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу по ДП «УАТК» станом на 31.12.2020, по території обслуговування Головного управління ДПС у м. Києві наявний податковий борг по єдиному внеску - 1673171,50 грн, станом на 31.12.2021 - 1292883,40 грн, станом на 31.12.2022 - 2096974,71 грн. Засобами ІКС в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2021 №Ю-26225-10 на суму 1331974,79 грн та направлено на адресу ДП «УАТК».
Згідно довідки від 12.02.2024 за формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 у заявлений позивачем спірний період з березня 2020 року по лютий 2022 року відсутня сплата страхових внесків Державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія», проставлена позначка «Ні».
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.
Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 цього Закону страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
За змістом вищезазначених норм можна дійти висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
При цьому, за умови несплати підприємством страхових внесків їх відображення в електронному реєстрі неможливе, однак такі правовідносини між контролюючим органом та платником податків щодо нарахування та сплати до бюджету податків та регулярних внесків не покладають будь-яких прав та обов`язків на позивача, позаяк позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 28.05.2021 у справі №591/3839/16-а, від 30.12.2021 у справі №348/1249/17, від 27.02.2022 у справі №620/3754/18, від 11.10.2023 у справі №340/1454/21, від 27.02.2026 у справі №620/14565/24.
Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку між позивачем та ГУ ДПС у м. Києві відсутні правовідносини з питання своєчасного виконання обов`язку по сплаті страхових внесків, оскільки такий внесок за позивача сплачує роботодавець, отже, позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимог.
Щодо вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виконати перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , починаючи з квітня 2022 року, з дати призначення пенсійного забезпечення, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зумовлені не відображенням у державному електронному реєстрі платників податків сплачених з заробітної плати позивача страхових внесків.
Як зазначено судом вище, особа не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на включення певного періоду до страхового стажу через відсутність інформації про сплату страхових внесків роботодавцем, який є страхувальником. В той же час, особою має бути підтверджена її трудова діяльність та отримання доходів у цей період в установленому порядку, шляхом подання пенсійному органу документів, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005.
За правилами ч.1 ст.44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
З наявних у справі доказів вбачається, що подана позивачем через Веб-портал заява від 20.06.2022 щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за січень-березень 2022 року, за період здійснення страхувальником підприємницької діяльності та роботи на Державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія», розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.06.2022 №083850012161 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно заяви від 20.06.2022. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось. До того ж, пред`явлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язальна вимога за своєю суттю є похідною, основних вимог до цього відповідача позивачем не заявлено.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не є відповідачем у цій справі, а відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залучати до участі у справі іншого відповідача під час апеляційного перегляду справи (ст.48 КАС України) і не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч.5 ст.308 КАС України).
Отже, виходячи з визначеного у цій справі предмету позову, підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії з огляду на те, що позивачем в межах цієї справи не оскаржуються дії, бездіяльність чи рішення пенсійного органу щодо не зарахування до страхового стажу вказаного позивачем періоду. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі №280/3893/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров