ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2026 року 	Справа № 280/1754/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
до Військової частини НОМЕР_2 
до Військової частини НОМЕР_3 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 1), до Військової частини НОМЕР_2 (далі – ВЧ НОМЕР_4 , відповідач 2), до Військової частини НОМЕР_3 (далі – ВЧ НОМЕР_3 , відповідача 3), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з червня 2017 року по 28.02.2018 включно;
зобов`язати відповідача 1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з червня 2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;
визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 31.03.2022 включно;
зобов`язати відповідача 1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.03.2022, виходячи з фіксованої величини – 4068,71 грн в місяць – що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до норм абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 31.03.2022 по 17.11.2022 включно;
зобов`язати відповідача 2 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 31.03.2022 по 17.11.2022, виходячи з фіксованої величини – 4068,71 грн в місяць – що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до норм абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
визнати протиправною бездіяльність відповідача 3 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 18.11.2022 по 31.12.2024 включно;
зобов`язати відповідача 3 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 18.11.2022 по 31.12.2024, виходячи з фіксованої величини – 4068,71 грн в місяць – що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до норм абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема: з 31.05.2015 по 17.10.2018 - ВЧ НОМЕР_1 , з 17.10.2018 по 13.08.2020 – у ВЧ НОМЕР_5 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні ВЧ НОМЕР_1 , з 13.08.2020 по 18.11.2022 – у ВЧ НОМЕР_4 , з 18.11.2022 по 08.06.2025 – у ВЧ НОМЕР_3 , з 08.06.2025 по 26.09.202 – у ВЧ НОМЕР_4 , однак відповідачами протиправно не нараховувалася та не виплачувалася позивачу індексація грошового забезпечення в період проходження ним військової служби у період з червня 2017 року по 28.02.2018 з відповідним урахуванням базового місяця – січень 2008 року та з 01.03.2018 по 31.12.2024 , виходячи з фіксованої величини – 4068,71 грн в місяць – що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до норм абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Таку бездіяльність відповідачів вважає протиправною, що стало підставою звернення до суду.
Ухвалою судді від 09.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач 1 позов не визнав, 24.03.2026 через систему «Електронний суд» надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №15436), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, вказав, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2017 №163, старший матрос ОСОБА_1 прибула та приступила до виконання службових обов`язків з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 18 липня 2017 року. Оскільки в період перебування Позивача у зазначеній відпустці нарахування грошового забезпечення не здійснювалося, правові підстави для задоволення позовних вимог за період з червня 2017 року по 18 липня 2017 року відсутні. Зауважує, що в період з 01.12.2015 по 01.03.2018 розміри тарифних окладів не змінювались, а зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач відбулась в минулому до 01.12.2015, підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») є відсутніми. Стверджує також, що підвищення посадового окладу позивача з 01.03.2018 відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача, а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків. Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Водночас, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з місяця підвищення доходів позивача з березня 2018 року індекс споживчих цін що перевищував 103% почався з грудня 2018 року. Як вже зазначалось вище, положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак, бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 не є протиправною, як це зазначає позивач, а отже вказана вимога не підлягає задоволенню. Стверджує, що позивачем наведено розрахунок, що не відповідає вимогам законодавства. Позивачем було розраховано різницю між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення позивача, а не лише посадового окладу працівника (8297,16 – 7902,72 = 394,44). Однак, якщо ж виходити саме з «посадового окладу працівника», як того вимагає закон, грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадового окладу змінився на: 2820,00 грн (березень 2018 року) – 645,00 (лютий 2018 року) = 2175,00 грн. Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078 сума індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн – 2175,00 грн = 2288,15 грн. а не 4068,71 грн, як розрахував позивач. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідачі 2, 3 проти позову не заперечили, відзиву на позов не направили.
На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України, зокрема: з 31.05.2015 по 17.10.2018 - ВЧ НОМЕР_1 , з 17.10.2018 по 13.08.2020 – у ВЧ НОМЕР_5 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні ВЧ НОМЕР_1 , з 13.08.2020 по 18.11.2022 – у ВЧ НОМЕР_4 , з 18.11.2022 по 08.06.2025 – у ВЧ НОМЕР_3 , з 08.06.2025 по 26.09.202 – у ВЧ НОМЕР_4 , що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_6 від 24.11.2010 та витяг з послужного списку.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2017 №163, старший матрос ОСОБА_1 прибула та приступила до виконання службових обов`язків з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 18 липня 2017 року.
Позивач вважає, що за період з червня 2017 року по 17.10.2018 їй протиправно не нараховано та не виплачено у повному обсязі індексацію грошового забезпечення, при цьому за період з червня 2017 року по 28.02.2018 із визначенням базового місяця – січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 по 17.10.2018 відповідно до абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у зв`язку із чим 06.10.2025 звернулась на адресу ВЧ НОМЕР_1 із заявою про надання інформації про розміри виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, а також нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення в повному обсязі.
Відповідачем 1 надано відповідь від 27.11.2025 №471/2/1049, у якій повідомлено, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення під час проходження військово служби позивача здійснювалась у відповідності до вимог законодавства, до якої додані відповідні документи згідно із запитом.
Крім того, позивач вважає, що за період з 17.10.2018 по 13.08.2020 включно їй протиправно не нараховано та не виплачено у повному обсязі індексацію грошового забезпечення відповідно до абз.. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у зв`язку із чим 06.10.2025 звернулась на адресу ВЧ НОМЕР_5 із заявою про надання інформації про розміри виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, а також нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення в повному обсязі.
ВЧ НОМЕР_5 надано відповідь від 17.10.2025 №490/1/2763, у якій повідомлено, що ВЧ НОМЕР_5 у вищезазначений період часу не була включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, вона була зарахована на фінансове забезпечення до ВЧ НОМЕР_1 до 20.09.2020 включно.
До того ж, ОСОБА_1 вважає, що за період з 13.08.2020 по 18.11.2022 включно їй протиправно не нараховано та не виплачено у повному обсязі індексацію грошового забезпечення відповідно до абз.. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у зв`язку із чим 06.10.2025 звернулась на адресу ВЧ НОМЕР_3 із заявою про надання інформації про розміри виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, а також нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення в повному обсязі.
Проте, відповіді від відповідача 2 позивачем отримано не було.
Також позивач вважає, що за період з 18.11.2022 по 31.12.2024 включно їй протиправно не нараховано та не виплачено у повному обсязі індексацію грошового забезпечення відповідно до абз.. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у зв`язку із чим 06.10.2025 звернулась на адресу ВЧ НОМЕР_3 із заявою про надання інформації про розміри виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, а також нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення в повному обсязі.
Відповідачем 3 надано відповідь від 14.11.2025 №4226, у якій повідомлено, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення під час проходження військово служби позивача здійснювалась у відповідності до вимог законодавства, до якої додані відповідні документи згідно із запитом.
Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 31.12.2024 в повному обсязі протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно ч.2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078).
За приписами п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Враховуючи, що предметом спору є порядок обчислення позивачу індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, при її обчисленні застосуванню підлягає пункт 5 Порядку №1078, в редакції постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015, яка застосовується з 01.12.2015.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294 (далі - Постанова №1294), якою було затверджено схеми посадових окладів.
Відповідно до п. 13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів, а саме 01.03.2018.
Відповідно до наведених положень п. 5 Порядку №1078 місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) (базовий місяць) є тим місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу.
Оскільки підвищення тарифних ставок (окладів) мало місце у січні 2008 року, то для розрахунку індексації з 01.12.2015 цей місяць і є базовим.
При цьому, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
01.03.2018 вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 (далі - Постанова №704), якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців та у пункті 2 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців.
При цьому, суд наголошує, що оскільки в період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нарахування грошового забезпечення не здійснювалося, правові підстави для задоволення позовних вимог за період з червня 2017 року по 18 липня 2017 року відсутні.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ВЧ НОМЕР_1 з 18.07.2017 по 28.02.2018 повинен був застосовувати січень 2008 року, як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення.
Отже, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем 1 нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 18.07.2017 по 28.02.2018 проведено з порушенням Порядку № 1078, та не застосовано базовий місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період січень 2008 року, такі дії відповідача є протиправними.
Як наслідок, слід зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 18.07.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з врахуванням виплачених сум.
Щодо позовних вимог в частині виплати індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), які врегульовані абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку №1078, то суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що Порядком №1078 передбачено можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи: «поточної індексації « та «індексації-різниці».
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 2, 5 п. 4 Порядку №1078).
У цьому контексті суд зауважує, що у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати позивачу поточної індексації з 01.03.2018 не є спірними.
Сторонами не заперечується і не оспорюються обставини, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації лише у жовтні 2018 року, а був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року.
Щодо «фіксованої» суми індексації, то суд зазначає, що Закон №1282-XII і Порядок №1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте, постановою Уряду від 09.12.2015 №1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття «фіксованої суми індексації» не згадується.
З 01.12.2015 в абз. 3-6 п. 5 Порядку №1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4, 5 п. 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абз. 4).
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз. 5).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то в абзаці 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково передбачено, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п. 1, абз. 3-6 п. 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. 3-6 п. Порядку №1078, суд робить висновок, що повноваження відповідачів щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними.
Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абз. 3, 4 п. 5 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 у справі №260/6386/21 із подібними правовідносинами.
Суд враховує, що з огляду на приписи абз. 4 п. 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абз. 3-6 п. 5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз. 5 п. 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
З матеріалів справи, а саме довідки-розрахунку грошового забезпечення щодо ОСОБА_1 вбачається, що грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року становило 7902,72 грн, за березень 2018 року – 8297,16 грн.
Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 394,44 грн 8297,16 грн – 7902,72 грн = 394,44 грн).
Визначення суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу, у березні 2018 року становить 4463,15 грн.
Такий розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн, який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року), неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується постановою Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №520/6243/22.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд робить висновок, що розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 4068,71 грн не перевищив розмір індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4463,15 грн, та в силу вимог абз. 4-6 п. 5 Порядку №1078 у відповідачів не було законних підстав не виплачувати позивачу індексацію у період, починаючи з 01.03.2018.
Тобто, відповідно до вимог абз. 4 п. 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації різниці грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн – 394,44 грн та становить 4068,71 грн.
Зазначений розмір «індексації-різниці» грошового забезпечення, згідно з абз. 6 п. 5 Порядку №1078 повинен був бути виплачений позивачу щомісячно по день звільнення з військової служби або до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) та до такого розміру додається сума «поточної» індексації, яка виплачується коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка.
З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд приходить висновку, що оскільки березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, відповідач мав вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці за спірний період відповідно до абз. 4-6 п. 5 Порядку №1078, а також визначити її розмір, однак цього зроблено не було.
Таким чином, відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення позивачу за період виходячи з фіксованої величини 4068,71 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку №1078, зокрема: за період з 01.03.2018 по 13.08.2020 - ВЧ НОМЕР_1 , за період з 13.08.2020 по 18.11.2022 - ВЧ НОМЕР_4 , за період з 18.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 - ВЧ НОМЕР_3 .
Щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) з 01.01.2023 по 31.12.2023, суд враховує, що відповідно до абз. 18 п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі - Закон №2710-IX) зупинено на 2023 рік дію Закону №1282-XII.
Суд звертає увагу, що вказана норма є чинною та не визнавалась неконституційною.
Отже, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.
Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, однак це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону №1282-XII приписами абз. 18 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у даній справі.
При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок №1078, який прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст. 6 Закону №1282-XII, також не діє протягом 2023 року.
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення позову в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 немає.
Стосовно доводів відповідача 1 про пропущений позивачем строк звернення до суду із даним позовом, суд вказує, що Конституційний Суд України 11 грудня 2025 року розглянув справу за конституційним поданням Верховного Суду про конституційність ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України та ухвалила рішення №1-р/2025.
Дослідивши питання, порушені в конституційному поданні, Суд виснував, що оспорюваний припис Кодексу в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат є таким, що не відповідає Конституції України. Суд зазначив, що встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих ст. 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить ч. 1 ст. 8, ч. 7 ст. 43, ч. 1 ст. 55 Конституції України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу починаючи з 15.10.2010 та позивача звільнено лише 26.09.2025, до цього часу вона походила безперервну військову службу, отже не мав часу відволікатися від завдань під час її несення.
Дослідивши витяги з наказів від 01.11.2018 №233, від 18.08.2020 №171 про переміщення позивача з ВЧ НОМЕР_5 та ВЧ НОМЕР_5 до нового місця служби, суд констатує відсутність у них відомостей про ознайомлення позивача з її грошовим атестатом.
Отже, судом встановлено, а матеріалами справи не спростовано, що про порушення свого права позивач дізналась лише після отримання відповідних документів на свій запит (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).
Враховуючи вищевикладене та з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2025 від 11.12.2025 року у справі №1-7/2024(337/24), суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду з цими позовними вимогами.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.
Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), до Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.07.2017 по 28.02.2018 із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.07.2017 по 28.02.2018 включно, із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.08.2020 включно, виходячи із розрахунку різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 12.08.2020 включно, виходячи з фіксованої величини 4068,71 грн щомісяця, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.08.2020 по 17.11.2022 включно, виходячи із розрахунку різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.08.2020 по 17.11.2022 включно, виходячи з фіксованої величини 4068,71 грн щомісяця, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_11 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно, виходячи із розрахунку різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно, виходячи з фіксованої величини 4068,71 грн щомісяця, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В решті позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак