ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 Справа № 914/364/24(914/5/25) 

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:
за позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест»	
до відповідача:	ОСОБА_1 	
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 	
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «Карат-Авто»	
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:  ОСОБА_3 	
про:	витребування майна з чужого незаконного володіння	
в межах справи:	№ 914/364/24	
про банкрутство:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест»	

Суддя Цікало А. І.
За участю секретаря Андріюк В. М.

Представники: 
Позивач: 	Гонта О. А. – ліквідатор	
Відповідач:	не з`явився	
Третьої особи-1:	не з`явився	
Третьої особи-2:	не з`явився	
Третьої особи-3:	не з`явився	

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/364/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Діоніс Груп» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (ідентифікаційний код 44307812). Вказана справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест», введеної постановою суду від 04.09.2024 р. Обов`язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» виконує арбітражний керуючий Гонта Оксана Анатоліївна.

01.01.2025 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 5 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» надійшла позовна заява до ОСОБА_3 про витребування транспортних засобів з чужого незаконного володіння.
Одночасно з пред`явленням позову, Товариством з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» подано заяву від 30.12.2024 р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, витребування яких є предметом спору.
Ухвалою суду від 13.01.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/364/24(914/5/25); постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи № 914/364/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест»; задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; залучено до участі у справі ОСОБА_2 та Приватне підприємство «Карат-Авто» як третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.02.2025 р.; задоволено заяву позивача про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, витребування яких є предметом спору.
17.01.2025 р. до суду за вх. № 1346/25 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гонти Оксани Анатоліївни надійшло клопотання про витребування доказів, в якому ліквідатор просить витребувати у Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях належним чином засвідчені копії усіх документів, на підставі яких здійснено перереєстрацію транспортних засобів, витребування яких є предметом спору.
Ухвалою суду від 20.01.2025 р. задоволено клопотання ТзОВ «Тако-Агро Інвест» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гонти О. А. про витребування доказів; витребувано у Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філії ГСЦ МВС) копії усіх документів, на підставі яких здійснено перереєстрацію транспортних засобів, витребування яких є предметом спору.
21.01.2025 р. до суду за вх. № 1666/25 від Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях надійшли витребувані судом документи.
24.01.2025 р. до суду за вх. № 291/25 від позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. У вказаному клопотанні позивач просить замінити первісного відповідача - ОСОБА_3 на належного відповідача – ОСОБА_1 та залучити ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
30.01.2025 р. до суду за вх. № 362/25 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду заяви розпорядника майна ТзОВ «Тако-Агро Інвест» арбітражного керуючого Гонти О. А. № 02-41/515 від 12.07.2024 р. до відповідача-1: ТзОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2: ОСОБА_2 , до відповідача-3: ПП «Карат-Авто» про визнання та застосування реституції, яка розглядається у межах справи № 914/364/24 про банкрутство ТзОВ «Тако-Агро Інвест».
Ухвалою суду від 13.02.2025 р. задоволено клопотання ТзОВ «Тако-Агро Інвест» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гонти О. А. про заміну первісного відповідача належним відповідачем; замінено первісного відповідача - ОСОБА_3 належним відповідачем – ОСОБА_1 ; задоволено клопотання ТзОВ «Тако-Агро Інвест» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гонти О. А. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; залучено ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; задоволено клопотання ТзОВ «Тако-Агро Інвест» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гонти О. А. про зупинення провадження у даній справі; зупинено провадження у справі № 914/364/24(914/5/25) до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду заяви розпорядника майна ТзОВ «Тако-Агро Інвест» арбітражного керуючого Гонти О. А. № 02-41/515 від 12.07.2024 р. (вх. № 2668/24 від 15.07.2024 р.) до відповідача-1: ТзОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2: ОСОБА_2 , до відповідача-3: ПП «Карат-Авто» про визнання недійсними правочинів боржника та застосування реституції у межах справи № 914/364/24 про банкрутство ТзОВ «Тако-Агро Інвест».
25.07.2025 р. до суду за вх. № 19790/25 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2025 р. у справі № 914/364/24 задоволено заяву розпорядника майна ТзОВ «Тако-Агро Інвест» арбітражного керуючого Гонти О. А. № 02-41/515 від 12.07.2024 р. (вх. № 2668/24 від 15.07.2024 р.) до відповідача-1 ТзОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2 ОСОБА_2 та до відповідача-3 ПП «Карат-Авто» про визнання недійсними правочинів та зобов`язання повернути майно; визнано недійсними договори комісії та договори купівлі-продажу транспортних засобів.
Зазначене рішення Господарського суду Львівської області набрало законної сили 18.07.2025 р.
Ухвалою суду від 24.09.2025 р. поновлено провадження у справі № 914/364/24(914/5/25); судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.10.2025 р.
Ухвалою суду від 02.10.2025 р. розгляд справи відкладено на 21.10.2025 р.
08.10.2025 р. до суду за вх. № 26567/25 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшло клопотання від 07.10.2025 р. про витребування доказів.
21.10.2025 р. до суду за вх. 27887/25 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 21.10.2025 р. залишено без задоволення клопотання ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» від 07.10.2025 р. про витребування доказів; розгляд справи відкладено на 25.11.2025 р.
06.11.2025 р. до суду за вх. № 4744/25 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшла заява про виправлення описок в ухвалах суду в частині вірного зазначення прізвища та імені належного відповідача у справі.
Ухвалою суду від 25.11.2025 р. задоволено заяву ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» про виправлення описок в ухвалах суду у справі № 914/364/24(914/5/25); виправлено описку в ухвалах суду у справі № 914/364/24(914/5/25) щодо вірного зазначення прізвища та імені належного відповідача у справі - ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 20.01.2026 р.
19.01.2026 р. до суду за вх. № 1726/26 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 20.01.2026 р. розгляд справи відкладено на 26.02.2026 р.
Ухвалою суду від 26.02.2026 р. розгляд справи відкладено на 02.04.2026 р.
25.02.2026 р. до суду за вх. № 840/26 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшла заява вих. № 02-41/109 від 25.02.2026 р. про скасування заходів забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 27.02.2026 р. заяву ТзОВ «Тако-Агро Інвест» вих. № 02-41/109 від 25.02.2026 р. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.01.2025 р. у справі № 914/364/24(914/5/25) та про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 914/364/24(914/5/25) призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.03.2026 р.
Ухвалою суду від 03.03.2026 р. задоволено заяву ТзОВ «Тако-Агро Інвест» вих. № 02-41/109 від 25.02.2026 р. про скасування заходів забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.01.2025 р. у справі № 914/364/24(914/5/25) шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки DAF, модель XF 460 FT, тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_3 , державний номерний знак: НОМЕР_4 , рік випуску: 2014, колір: білий та транспортний засіб марки DAF, модель СF 460 FT, тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_7 , державний номерний знак: НОМЕР_8 , рік випуску: 2014, колір: синій, щодо ОСОБА_3 ; вжито заходи забезпечення позову у справі № 914/364/24(914/5/25) шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб щодо ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 02.04.2026 р. розгляд справи відкладено на 26.05.2026 р.
25.05.2026 р. до суду за вх. № 14851/26 від ліквідатора ТзОВ «Тако-Агро Інвест» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії актового запису про народження ОСОБА_4 та копію актового запису про шлюб складеного на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 26.05.2026 р. розгляд справи відкладено на 23.06.2026 р.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.
Ліквідатор ТзОВ «Тако-Агро Інвест» в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав.
Відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» обґрунтовує позов тим, що спірні транспортні засоби марки та моделі DAF XF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 ) та DAF СF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 ) вибули із володіння ТзОВ «Тако-Агро Інвест» на підставі фраудаторних угод (угод щодо виведення майна), укладених у березні 2023 року між боржником (ТзОВ «Тако-Агро Інвест») та ОСОБА_2 за участі комісіонера – ПП «Карат-Авто», які є недійсними відповідно до норм статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та в силу ст. 216 Цивільного кодексу України не створюють правових наслідків з дня їх вчинення, в тому числі й переходу права власності. В подальшому, спірні транспортні засоби неодноразово відчужувались спочатку на користь ОСОБА_3 , а згодом – на користь ОСОБА_1 , на підставі відповідних правочинів, укладених за участі того ж комісіонера – ПП «Карат-Авто». 
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є невісткою колишнього керівника та єдиного засновника ТзОВ «Тако-Агро Інвест» – ОСОБА_6 , що, в сукупності з іншими доказами (безоплатне відчуження боржником майна за наявності невиконаних грошових зобов`язань перед кредиторами), свідчить про наявність зловмисної домовленості між сторонами перших у ланцюгу правочинів, за якими здійснювалося відчуження майна боржника. 
За таких обставин, позивач вважає, в силу приписів ст. 387 та ст. 388 Цивільного кодексу України, що спірні транспортні засоби мають бути повернені їх законному власнику – Товариству з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест».

Позиція відповідача.
ОСОБА_1 відзиву на заяву не подала.

Позиція третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
ОСОБА_2 відзиву на заяву не подала.

Позиція третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
Приватне підприємство «Карат-Авто» відзиву на заяву не подало.

Позиція третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
ОСОБА_3 відзиву на заяву не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив таке:
19.03.2023 р. між Приватним підприємством «Карат-Авто» (Комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (Комітент) укладено Договір комісії №1264, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 18.11.2022 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 250000,00 грн.
20.03.2023 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1264 від 19.03.2023 р., укладеного з власником транспортного засобу (ТзОВ «Тако-Агро Інвест»), та ОСОБА_2 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000244, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 18.11.2022 р.
Згідно з п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000244, за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 250000,00 грн. 
22.03.2023 р. між Приватним підприємством «Карат-Авто» (Комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (Комітент) укладено Договір комісії №1295, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 , номерний знак НОМЕР_13 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 02.02.2023 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 250000,00 грн.
23.03.2023 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1295 від 22.03.2023 р., укладеного з власником транспортного засобу (ТзОВ «Тако-Агро Інвест»), та ОСОБА_2 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000273, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 , номерний знак НОМЕР_13 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 02.02.2023 р.
Згідно з п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000273, за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 250000,00 грн. 
Зазначені Договори комісії та Договори купівлі-продажу транспортного засобу типові за своїм змістом та є невід`ємно пов`язані, оскільки мають кінцевою метою відчуження майна (транспортних засобів) боржника (ТзОВ «Тако-Агро Інвест»).
Так, Договори комісії являють собою передоручення ПП «Карат-Авто» укладення правочинів щодо продажу транспортних засобів, що належать ТзОВ «Тако-Агро Інвест», а Договори купівлі-продажу транспортного засобу слугували правовою підставою для передачі спірних транспортних засобів із володіння ТзОВ «Тако-Агро Інвест» на користь ОСОБА_2 .
За наслідками укладення вказаних Договорів комісії та Договорів купівлі-продажу транспортного засобу, за ОСОБА_2 зареєстровано два транспортних засоби, які належали ТзОВ «Тако-Агро Інвест», а саме: 
- транспортний засіб марки DAF, модель XF 460 FT, тип ТЗ за призначенням: спеціалізований, тип ТЗ за конструкцією: вантажний, тип кузова: сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , об`єм двигуна 12902 см.куб, свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_14 , рік випуску: 2014, колір: білий, номерний знак НОМЕР_15 ;
- транспортний засіб марки DAF, модель СF 460 FT, тип ТЗ за призначенням: спеціалізований, тип ТЗ за конструкцією: вантажний, тип кузова: сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 , двигун НОМЕР_16 , об`єм двигуна 12902 см.куб, свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_17 , рік випуску: 2014, колір: синій, номерний знак НОМЕР_18 .
Пізніше вказані транспортні засоби відчужувались на користь інших осіб на підставі наступних правочинів.
31.05.2023 р. між Приватним підприємством «Карат-Авто» (Комісіонер) та ОСОБА_2 (Комітент) укладено Договір комісії №1510, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/ або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію СТР НОМЕР_19 , номерний знак НОМЕР_15 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 22.03.2023 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 50000,00 грн.
01.06.2023 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1510 від 31.05.2023 р., укладеного з власником транспортного засобу ( ОСОБА_2 ), та ОСОБА_3 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000485, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 22.03.2023 р.
Згідно з п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000485, за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 50000,00 грн. 
31.05.2023 р. між Приватним підприємством «Карат-Авто» (Комісіонер) та ОСОБА_2 (Комітент) укладено Договір комісії №1509, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію СТР НОМЕР_20 , номерний знак НОМЕР_18 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 25.03.2023 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 50000,00 грн.
01.06.2023 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1509 від 31.05.2023 р., укладеного з власником транспортного засобу ( ОСОБА_2 ), та ОСОБА_3 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000486, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_17 , номерний знак НОМЕР_18 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 25.03.2023 р.
Згідно з п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000486, за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 50000,00 грн. 
Вказані Договори комісії та Договори купівлі-продажу транспортного засобу типові за своїм змістом та є невід`ємно пов`язані, оскільки мають кінцевою метою відчуження майна (транспортних засобів).
За наслідками укладення вказаних правочинів, спірні транспортні засоби було зареєстровано за ОСОБА_3 .
В подальшому, 16.11.2024 р. між ПП «Карат-Авто» (Комісіонер) та ОСОБА_3 (Комітент) було укладено Договір комісії №1172, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/ або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію СТР НОМЕР_21 , номерний знак НОМЕР_4 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 09.06.2023 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами.
19.11.2024 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1172 від 16.11.2024 р., укладеного з власником транспортного засобу ( ОСОБА_3 ), та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/24/001138, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель XF 460 FT, 2014 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 09.06.2023 р. 
16.11.2024 р. між ПП «Карат-Авто» (Комісіонер) та ОСОБА_3 (Комітент) було укладено Договір комісії №1173, відповідно до якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка, модель DAF, СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, VIN, № кузова (шасі, рами): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію СТР НОМЕР_22 , номерний знак НОМЕР_8 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 09.06.2023 р., за ціною, не нижче узгодженої Сторонами. 
19.11.2024 р. між ПП «Карат-Авто» (Продавець), яке діяло на підставі Договору комісії №1173 від 16.11.2024 р., укладеного з власником транспортного засобу ( ОСОБА_3 ), та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/24/001139, за яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189 Податкового кодексу України): марка DAF, модель СF 460 FT, 2014 року випуску, колір синій, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 09.06.2023 р.
За наслідками укладення вказаних правочинів, спірні транспортні засоби зареєстровано за ОСОБА_1 .
Отже, станом на час розгляду справи, спірні транспортні засоби перебувають у власності ОСОБА_1 (відповідача).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2025 р. у справі № 914/364/24 задоволено заяву розпорядника майна ТзОВ «Тако-Агро Інвест» арбітражного керуючого Гонти О. А. № 02-41/515 від 12.07.2024 р. (вх. № 2668/24 від 15.07.2024 р.) до відповідача-1 ТзОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2 ОСОБА_2 та до відповідача-3 ПП «Карат-Авто» про визнання недійсними правочинів та зобов`язання повернути майно; визнано недійсними 12 договорів комісії та 12 договорів купівлі-продажу транспортних засобів, в тому числі, зазначені Договір комісії №1264 від 19.03.2023 р., Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000244 від 20.03.2023 р., Договір комісії №1295 від 22.03.2023 р. та Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000273 від 23.03.2023 р.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 б/н від 24.07.2025 р. (вх. №01-05/2309/25 від 25.07.2025 р.) залишено без задоволення; рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2025 р. у справі № 914/364/24 залишено без змін.
Предметом спору у цій справі є витребування до ліквідаційної маси банкрута (ТзОВ «Тако-Агро Інвест») транспортних засобів марки та моделі DAF XF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 ) та DAF СF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 ), що були відчужені боржником на підставі Договору комісії №1264 від 19.03.2023 р. та Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000244 від 20.03.2023 р., а також Договору комісії №1295 від 22.03.2023 р. та Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000273 від 23.03.2023р., відповідно.
Поряд з цим, в межах справи № 914/364/24 про банкрутство ТзОВ «Тако-Агро Інвест», судом розглядалась заява арбітражного керуючого Гонти Оксани Анатоліївни №02-41/515 від 12.07.2024 р. (вх. № 2668/24 від 15.07.2024 р.) до відповідача-1: ТОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2: ОСОБА_2 , до відповідача-3: ПП «Карат-Авто» про визнання недійсними правочинів боржника, укладених у період з 19.03.2023 р. до 23.03.2023 р. (в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства).
За результатами розгляду зазначеної заяви, рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2025 р. у справі № 914/364/24, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 р., серед іншого, ухвалено:
- визнати недійсним Договір комісії №1264 від 19.03.2023 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» та Приватним підприємством «Карат-Авто»;
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000244 від 20.03.2023 р., укладений між Приватним підприємством «Карат-Авто» та ОСОБА_2 ;
- визнати недійсним Договір комісії №1295 від 22.03.2023 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» та Приватним підприємством «Карат-Авто» ;
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6588/23/000273 від 23.03.2023 р., укладений між Приватним підприємством «Карат-Авто» та ОСОБА_2 .
Вказаним рішенням суду встановлено, що в межах трирічного «підозрілого» періоду (менше ніж за рік), що передував відкриттю провадження у справі № 914/364/24 про банкрутство ТзОВ «Тако-Агро Інвест», маючи невиконані зобов`язання перед контрагентами з надання транспортних послуг по перевезенню вантажу, боржник безоплатно відчужив усі належні йому транспортні засоби, у тому числі на підставі оскаржуваних правочинів.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Аналіз статей 216, 328 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а незаконність набуття права власності, яка встановлена судом не може обґрунтовувати правомірності набуття права власності.
Отже, правочин який визнаний судом недійсним не породжує наслідків визнання за набувачем права власності на спірне майно.
Способи захисту цивільного права чи інтересу – це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 310/11024/15-ц та від 01.04.2020 р. у справі № 610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 22.02.2022 р. у справі № 761/36873/18.
Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним – таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.
Згідно із частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних (а так само інших зобов`язальних) відносин, і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У такому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною правочину, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, визначених частиною першою статті 388 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 р. у справі № 6-2407цс15).
В постановах Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі № 927/876/17, від 11.09.2018 р. у справі № 910/9555/16, постановах Верховного Суду України від 15.03.2017 р. у справі №3-1515гс16, від 25.01.2017 р. у справі №3-1533гс16, від 23.11.2016 р. у справі № 3-1058гс16, від 05.10.2016 р. у справі № 3-604гс16 зазначений наступний правовий висновок:
«Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК України) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК України).
Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 338 ЦК України, власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).
У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 338 ЦК України.
У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.
Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна – відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.».
Таким чином, для застосування даної норми необхідно встановити факт, що спірне майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом і перейшло у володіння особи, яка відчужила дане спірне майно, не маючи права на його відчуження.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №183/1617/16, від 21.08.2019 р. у справі №911/3681/17, від 22.01.2020 р. у справі №910/1809/18, від 11.02.2020 р. у справі № 922/614/19, від 22.06.2021 р. у справі №200/606/18, від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц та інших.
Основна ідея, яка була реалізована Верховним Судом у згаданих судових рішеннях, полягає у тому, що для застосування такого дійсно ефективного та правомірного способу захисту права власності, як віндикація, не вимагається дезавуювати (скасовувати, визнавати незаконними, недійсними тощо) усі проміжні рішення та правочини, на підставі яких чи у зв`язку з виконанням яких попередні набувачі спірного майна ставали їх зареєстрованими власниками.
Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є неодмінним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 р. у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 р. у справі №19/028-10/13, від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц).
Тобто Велика Палата Верховного Суду послідовно викладала висновки про те, що у разі пред`явлення позову про витребування – інші способи захисту є неефективними, оскільки рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є самостійною і достатньою підставою для здійснення (проведення) державної реєстрації. 
У постанові від 22.05.2024 р. у справі № 924/408/21(924/287/23) Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду сформував висновок щодо застосування пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного Кодексу України при витребуванні майна у добросовісного набувача, а саме, уточнив правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 р. у справі № 906/1765/15, заначивши що вибуття майна з володіння власника (або особи, якій він передав майно у володіння) на підставі правочину, який у подальшому визнано недійсним, можна вважати таким, що відбулось не з їхньої волі в розумінні пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України, у тому разі, коли недійсність зазначеного правочину зумовлена впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною та/або іншими конкретними обставинами, які свідчать про відсутність дійсної волі власника на відчуження відповідного майна.
У даному випадку, матеріалами та обставинами справи підтверджується, що ОСОБА_2 , якій на підставі правочинів, які визнані недійсними в судовому порядку, наприкінці березня 2023 року ТзОВ «Тако-Агро Інвест» безоплатно відчужило спірні транспортні засоби марки та моделі DAF XF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 ) та DAF СF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 ), є невісткою колишнього керівника та єдиного засновника ТзОВ «Тако-Агро Інвест» – ОСОБА_6 (що зокрема вбачається з документів, наданих в матеріали справи про банкрутство №914/364/24 Звенигородським та Печерським відділами ДРАЦС, копії яких було подано позивачем у цю справу).
Через два місяці (у травні 2023 року) спірні транспортні засоби уже були перереєстровані на ОСОБА_3 . А в листопаді 2024 року (тобто, під час розгляду в межах справи № 914/364/24 про банкрутство ТзОВ «Тако-Агро Інвест» заяви арбітражного керуючого № 02-41/515 від 12.07.2024 р. до відповідача-1 ТзОВ «Тако-Агро Інвест», до відповідача-2 ОСОБА_2 та до відповідача-3 ПП «Карат-Авто» про визнання недійсними правочинів боржника, укладених у період з 19.03.2023 р. до 23.03.2023 р. (в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства)) спірні транспортні засоби були перереєстровані на ОСОБА_1 .
Встановлені судом обставини зміни власників відчуженого майна свідчать про спрямоване виведення майна з володіння позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест».
Вказане свідчить про зловмисну домовленість між ТзОВ «Тако-Агро Інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою виведення активів боржника.
У процедурах банкрутства суттєве значення має принцип судового нагляду, оскільки з моменту відкриття щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.
Зазначений принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Господарський суд у справах про банкрутство має забезпечити як принцип рівності учасників процедури банкрутства, баланс інтересів боржника і його кредиторів та інших заінтересованих учасників, так і справедливий розподіл майна боржника між кредиторами, що є особливістю процедури банкрутства.
З огляду на зазначене легітимною метою у випадку витребування арбітражним керуючим рухомого майна від набувача такого майна на підставі частини першої статі 388 ЦК України можна вважати судовий нагляд у процедурах банкрутства та нагляд за дотриманням інтересів кредиторів щодо збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо задоволення грошових вимог кредиторів (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.05.2024 р. у справі 910/5808/20).
Повернення у власність позивача вказаного рухомого майна, відчуженого поза його волею переслідує легітимну мету охорони права власності особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а також з метою дотримання таких прав відповідно до загальних інтересів суспільства.
Пропорційність втручання у право володіння та справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання, в цьому випадку полягає у тому, що позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест», поза його волею був позбавлений права володіння на спірне майно.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що єдиним можливим в цьому випадку способом поновлення порушеного права позивача на володіння спірним майном, який може забезпечити приведення обсягу прав сторін в контексті спірного майна у стан, який існував до його відчуження, є саме витребування належного позивачу майна.
Віндикація в межах провадження у справі про банкрутство є не лише способом консолідації ліквідаційної маси, оскільки захист права власності боржника, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, також презюмується. Такий захист спрямований на попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном саме власником, в тому числі власником, який є боржником у провадженні у справі про банкрутство, оскільки власник майна наділений в тому числі правом на погашення власних боргів за рахунок належного йому майна. Повернення майна може прямо вплинути як на діяльність юридичної особи-боржника в цілому, так і на права керівників юридичної особи, так і на її учасників.
Водночас, частинами третьою, четвертою статті 390 ЦК України встановлено, що добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Також добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 р. у справі №469/1044/17 наведений висновок, за змістом якого добросовісний (кінцевий) набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного набувача, в якого придбав майно, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України.
Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача. Добросовісний набувач набуває право на таке звернення за умови задоволення судом позовних вимог власника про витребування спірного майна (аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29.05.2024 р. у справі №910/5808/20).
У цьому випадку відповідач не позбавлений можливості звернутися із відповідним позовом про відшкодування витрат, понесених у зв`язку із придбанням спірного майна, при цьому відсутні підстави вважати, що вчиняючи такі дії відповідач понесе індивідуальний і надмірний тягар.
Чинне законодавство України не пов`язує можливість або неможливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності або відсутності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу угод договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності або відсутності волі на передачу цього майна у власника майна – відчужувача за першим договором у ланцюгу угод, за якими здійснювалося відчуження майна.
У даному випадку, матеріали та обставини справи свідчать, що спірні транспортні засоби марки та моделі DAF XF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 ) та DAF СF 460 FT (VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 ) вибули із володіння ТзОВ «Тако-Агро Інвест» на підставі правочинів, недійсність яких зумовлена, зокрема, зловмисною домовленості власника з другою стороною, що, в свою чергу, свідчить про відсутність дійсної волі власника на відчуження відповідного майна.
Враховуючи наведене, з огляду на встановленні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки у даному випадку, спірні транспортні засоби вибули із володінні власника – ТзОВ «Тако-Агро Інвест» на підставі недійсних правочинів поза його волею, то вимога позивача про витребування майна від останнього набувача ( ОСОБА_1 ) підлягає задоволенню.
У зв`язку з тим, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2026 р. у цій справі було вжито заходи забезпечення позову, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Щодо судових витрат.
Відповідно до платіжної інструкції № 339 від 30.12.2024 р., арбітражним керуючим Гонтою О.А. сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 19834,68 грн.
Також, арбітражним керуючим Гонтою О. А. сплачено судовий збір 1211,20 грн. за подання заяви від 30.12.2024 р. про забезпечення позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 340 від 30.12.2024 р.
Згідно з платіжної інструкції № 8 від 25.02.2026 р. ТзОВ «Тако-Агро Інвест» сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за подання заяви від 25.02.2026 р. про забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із тим, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» до відповідача ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння – задовольнити.
2. Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_23 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (вул.Велика Кільцева, буд. 4-Б, каб. 210, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130; ідентифікаційний код юридичної особи 44307812) транспортний засіб марки DAF, модель XF 460 FT, тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_24 , рік випуску: 2014, колір: білий.

3. Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_23 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (вул.Велика Кільцева, буд. 4-Б, каб. 210, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130; ідентифікаційний код юридичної особи 44307812) транспортний засіб марки DAF, модель СF 460 FT, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач, VIN (№ шасі (рами): НОМЕР_9 , двигун НОМЕР_16 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_25 , рік випуску: 2014, колір: синій.
4. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_23 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тако-Агро Інвест» (вул. Велика Кільцева, буд. 4-Б, каб. 210, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130; ідентифікаційний код юридичної особи 44307812) 22377 грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору.
5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 червня 2026 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.