КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Київ справа №320/59984/24
Київський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Білоноженко М.А.,
розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, Майдан Захисників України, 3, код ЄДРПОУ 08610502)	
до	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )	
про	стягнення коштів	
встановив:
Національна академія Національної гвардії України звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд:
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київський обл., 29.04.2011, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: код ЄДРПОУ 08610502, р/р UA128201720313221003201015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 08.11.2024 у розмірі 453 577 (чотириста п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 08 копійок.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через невиконання освітньої програми, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період навчання у Інституті з 12.08.2023 по 08.11.2024 становить 453577,08 грн. Зазначені кошти відповідачем добровільно відшкодовані не були, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
Представником позивача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що згідно із пунктом 13 Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає. Відповідач писав рапорти на повну відмову від продовольчого забезпечення, однак вказане також ймовірно не враховано позивачем. Не обґрунтовано і інших сум витрат, вказаних у довідці, тому вважаю, що підстав для їх стягнення немає. Звертав увагу суду на той факт, що позивачем, спірних правовідносин має бути суб`єкт, права якого порушено і ці відносини мають характер публічно – правових, проте позивачем не доведено порушення його прав. Згідно виданого Головним управлінням Національної гвардії України посвідчення серії НОМЕР_3 (дата видачі 11.05.2023, безтермінове, дійсне на всій території України) ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, а отже не зобов`язаний оплачувати комунальні послуги як особа, яка має відповідні пільги.
Також, представник відповідача зауважив на пропуску строку звернення до суду позивачем.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти висновків, викладених у відзиві з посиланням на аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні подібних правовідносин застосованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року по справі №607/3693/17, у постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі № 320/7233/19, від 16 жовтня 2020 року №1.380.2019.002683.
Представником відповідача подано клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.
Дослідивши доводи наведені у клопотанні та матеріали справи, суд зазначає наступне.
Вирішуючи вказане клопотання суддя зазначає, що згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Частина 4 статті 12 КАС України включно передбачає справи, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.
Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.
Отже визначення форми адміністративного судочинства, за правилами якого буде розглядатися справа, є обов`язковою умовою процесуального законодавства.
За ч. 1 та ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності та за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно із ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України вбачається, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 КАС України.
Відповідно до частини п`ятої вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини четвертої статті 260 КАС України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Суддя враховує наданий відповідачем по справі відзив щодо предмету спору, позицію позивача та обґрунтування зазначені в позовній заяві, підтверджені відповідними доказами та зазначає, що вказана справа не містить виключення, які передбачають її розгляд за правилами загального позовного провадження, предмет спору не є підставою та належним обґрунтуванням для задоволення клопотання.
Також, суддя зауважує відповідачу, що процесуальне законодавство, суд в даній справі не забороняє відповідачу надавати в обґрунтування своєї правової позиції докази, застосовуючи положення ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши вказане клопотання відповідача, матеріали адміністративної справи, оцінивши предмет позову та суб`єктний склад учасників, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), тому в задоволенні останнього, суд відмовляє.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 (серія НОМЕР_2 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київський обл., 29.04.2011, РНОКПП: НОМЕР_1 ) проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 12 серпня 2023 по 08 листопада 2024 на посаді командира 133 навчальної групи курсу № 2 гуманітарного факультету, військове звання молодший сержант.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 440 «Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році» молодший сержант ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня за спеціальністю 053 «Психологія», освітня програма «Психологічне забезпечення службово-бойової діяльності підрозділів НГУ» та призначений на посаду курсанта.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 236 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі також - контракт) строком на період навчання з 12.08.2023.
Відповідно до частини 5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №ХІІ (далі – Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»), пункту 30 розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між Відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 12 серпня 2023 та набрав чинності з 12 серпня 2023 року.
Відповідно до пункту 1 контракту Відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно прийняв на себе зобов`язання: - проходити військову службу (навчання) у Академії протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим контрактом;- мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; - сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом;- відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
В подальшому, 22.10.2024 молодший сержант ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Своє рішення пояснює помилковим вибором професії. З вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» ознайомлений та згодний.
30.10.2024 року на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України, а саме: командира 133 навчальної групи курсу № 2 гуманітарного факультету молодшого сержанта ОСОБА_1 та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.
Рішення ОСОБА_2 викладено у Витягу з рішення № 11 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 30.10.2024 та введено в дію наказом начальника Академії від 30.10.2024 № 702 «Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 30.10.2024 №11».
Згідно наказу начальника Академії від 07.11.2024 № 770 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання молодшим сержантом ОСОБА_1 » задоволено рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.11.2024 № 25 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з молодшим сержантом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до наказу начальника Академії від 08.11.2024 № 346 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем.
Відповідач виключений зі списків перемінного складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання.
Наказом начальника Академії від 08.11.2024 № 346 по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету: по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 356 079,46 грн.; по КЕКВ- 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 22 565,10 грн.; по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 00,00 грн.; по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» у розмірі 61 684,11 грн.; по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» 13 248,41 грн.
У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню молодшим сержантом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 по 08.11.2024, становить 453 577 (чотириста п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 08 копійок, з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 356 079,46 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 22 565,10 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 00,00 грн., продукти харчування на суму 61 684,11 грн., оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на суму 13 248,41 грн.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, підписав Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти від 22.10.2024, розрахунки фактичних видатків та заяву зобов`язання від 08.11.2024, які підтверджують ознайомлення Відповідача з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, а також про те, що у разі відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, буде здійснено примусове стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку.
13.11.2024 на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) була направлена Претензія від 12.11.2024 № 84/1-812 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 453 577 (чотириста п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 08 копійок. Проте ОСОБА_1 не заплатив суму витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, тому командування Академії звернулося з позовною заявою до Київського окружного адміністративного суду.
Заборгованість, щодо відшкодування розміру фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_3 у вищому військовому навчальному закладі, останній не відшкодував, в зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про Національну гвардію України”(далі - Закону), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордон), припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону, до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, виші військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.
Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз. закладів охорони здоров`я та установ.
Відповідно до п.п. 3, 6 Розділу І “Загальна частина”, п. 1 Розділу VIIII “Джерела надходження і порядок використання коштів та майна Академії” Статуту Національної Академії Національної гвардії України, Національна академія Національної гвардії України (Далі - Академія) є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України (далі - ГУ НГУ) та знаходиться у сфері управління МВС України.
Відповідно до п. 1 Положення про МВС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у межах даної справи.
Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу (далі по тексту - Закон №2232-XII) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, положеннями частин третьої, четвертої та п`ятої статті 25 Закону №2232-XII встановлено, що зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», и пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
З вищенаведеного вбачається, що дана правова норма розповсюджується на дві категорії осіб - на курсантів, які достроково розривають контракт, та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. Обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу було звільнено з військової служби.
У свою чергу пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (далі по тексту - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів е, є, ж, и, і частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Згідно з пунктами 3-4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно з підпунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту. Факт нарахування відповідачу грошового забезпечення та витрати за період навчання підтверджується розрахунками фактичних витрат наявними в матеріалах справа.
Пунктами 7-8 Порядку №964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.
Так, відповідно дія ч. 10 ст. 25 Закону №2232-XII розповсюджується на дві категорії осіб - на курсантів, які достроково розривають контракт, та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. Обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу було звільнено з військової служби.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.10.2020 року по справі №1.380.2019.002683.
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд звертає увагу на те, що відповідач підписував контракт особисто на запропонованих типових умовах та був обізнаний про необхідність відшкодування витрат у разі дострокового розірвання контракту.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не закінчив навчання в Національній академії Національної гвардії України та був відрахований з неї, згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України.
У свою чергу, станом на час розгляду справи, належні та допустимі докази на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відсутні.
, , ? 01 2024 ?, ? ? , , ? ? , .
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд–
в и р і ш и в:
Позов Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, Майдан Захисників України, 3, код ЄДРПОУ 08610502) задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: код ЄДРПОУ 08610502, р/р UA128201720313221003201015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 08.11.2024 у розмірі 453 577 (чотириста п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 08 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.