СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року Справа № 480/611/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/611/26 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення № 183950009768 від 14.10.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є батьком ОСОБА_2 . Син позивача визнаний дитиною-інвалідом до настання шестирічного віку.
06.10.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як батьку, який виховав дитину з інвалідністю.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 183950009768 від 14.10.2025 у призначенні дострокової пенсії позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що при поданні заяви про призначення дострокової пенсії за віком заявник повідомив, що його дружина, ОСОБА_3 , отримує пенсію за вислугу років. Оскільки мати особи з інвалідністю з дитинства використала право на призначення пенсії (не залежно від виду), для призначення пенсії з зниженням пенсійного віку батькові підстави відсутні.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 05.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області додаткові докази та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів не подало.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що згідно підпункту 6 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення дострокової пенсії за віком, згідно п. 3 ч. 1 статті 115 Закону, додаються документи про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю.
Відповідно до пункту 2.18 Порядку, визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акту огляду МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.
Згідно підпункту 6 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 у разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання дитини з інвалідністю, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку. При цьому, законодавством не передбачено право на призначення пенсії батьку і матері одночасно. Звертає увагу, що згідно заяви матір скористалась правом призначення будь-якого виду пенсії та отримує пенсію за вислугою років.
Враховуючи вищевикладене, вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 05.03.2026 повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області додаткові докази.
На виконання вимог вищевказаної ухвали суду Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надало витребувані докази.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 15).
Згідно витягу з протоколу ЛКК № 245 ОСОБА_2 встановлено інвалідність до 6-річного віку, його хвороба входить в "Перелік медичних показань, що дають право на одержання соціальної пенсії на дітей-інвалідів віком до 18 років", затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я разом з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів від 08.11.2001 № 454/471/516 (а.с. 16).
Вказана обставина підтверджується також листом КНП "Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника" Лебединської міської ради від 06.10.2025 № 01-14/2/955 (а.с. 35).
06.10.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах як батьку, який виховав дитину з інвалідністю (а.с. ).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 183950009768 від 14.10.2025, прийнятим за принципом екстериторіальності, у призначенні дострокової пенсії позивачу відмовлено, оскільки матір скористалась правом призначення будь-якого виду пенсії та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 13).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Так, статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.
Отже, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей (дитини).
Судом встановлено, що синц позивача ОСОБА_2 встановлена на інвалідність до 6-річного віку, його хвороба входить в "Перелік медичних показань, що дають право на одержання соціальної пенсії на дітей-інвалідів віком до 18 років", затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я разом з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів від 08.11.2001 № 454/471/516, що підтверджується витягом з протоколу ЛКК № 245 (а.с. 16), листом КНП "Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника" Лебединської міської ради від 06.10.2025 № 01-14/2/955 (а.с. 35).
Разом з цим, у спірному рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області визнає, що станом на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивач, ОСОБА_1 , досяг необхідного пенсійного віку (вік заявника 55 років 9 місяців) та у нього наявний необхідний страховий стаж більше 20 років (23 роки 7 місяців 14 днів).
При цьому, єдиною підставою для відмови у призначенні дострокової пенсії за віком позивачу як батьку особи з інвалідністю з дитинства, слугував той факт, що його дружина (матір дитини) одержує пенсію за вислугу років, а тому, на думку пенсійного органу, вже скористалась більш раннім виходом на пенсію, тобто мати особи з інвалідністю з дитинства використала право на призначення пенсії (не залежно від виду), а тому для призначення пенсії з зниженням пенсійного віку батькові підстави відсутні.
Надаючи оцінку спірному рішенню, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Згідно із ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.
Таким чином, отримання пенсії за вислугу років нерозривно пов`язане із здійснюваною особою трудовою діяльністю у спеціалізованих закладах, що дає їй право на призначення пенсії з більш раннього віку.
Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, дружині позивача ОСОБА_3 та матері їхнього спільного сина ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), за змістом абзацу четвертого підпункту 6 пункту 2.1 розділу II якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
- жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку,
- документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність;
- у разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо) (при призначенні пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону).
Судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_3 подала на ім`я начальника ГУ ПФУ в Сумській області заяву від 06.10.2025, якою повідомила, що відмовляється від призначення пенсії за віком (дострокової) на користь батька дитини-інваліда з дитинства. Батько ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їй повідомлено, що в сім`ї право на призначення дострокової пенсії за віком користується лише один з батьків (а.с. 37).
Таким чином, належними доказами підтверджується, що своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, як мати дитини з інвалідністю, так і позивач, як її батько, не використали.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що є неприпустимим ставити у залежність право позивача на призначення дострокової пенсії за віком від реалізації права на пенсію за вислугу років його дружиною.
Аналогічна позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2013 року у справі №21-373а13.
У зазначеній справі колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, проаналізувавши аналогічні за змістом обставини, зазначила: «...Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці п`ятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV. З часу прийняття Закону №1058-IV ці умови змінювалися. Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п`ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу. З 01 січня 2006 року Законом України від 03 листопада 2005 року №3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу п`ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п`ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу. Отже, з 01 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що позивач є батьком ОСОБА_12 (народився НОМЕР_1 ), інваліда І групи з дитинства. Відповідно до висновку лікарсько-консультаційної комісії ОСОБА_12 перебував на обліку як інвалід дитинства з 1996 року. Дружина позивача ОСОБА_11 по досягненні 44 років у вересні 2005 року оформила пенсію на пільгових умовах за списком №1. Своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-I 
Більше того ні Закон №1058-IV, ні Порядок №22-1 не визначають таку підставу для відмови у призначенні пенсії, як використання права на призначення пенсії дружиною (матір`ю особи з інвалідністю з дитинства).
Таким чином, оскільки дружина позивача (мати їх спільної дитини з інвалідністю) як особа з інвалідністю скористалася правом на свій соціальний захист шляхом отримання пенсії за вислугою років, це не може бути перешкодою для призначення дострокової пенсії за віком в порядку пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" батькові дитини.
Таким чином, рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 183950009768 від 14.10.2025 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком як батьку, який виховав дитину з інвалідністю до досягнення нею шестирічного віку, відповідно до підпункту 3 п. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є протиправним та порушує права позивача, оскільки позивач має право на соціальний захист, проте внаслідок відмови відповідача, позивач був позбавлений права на призначення та отримання пенсії.
Згідно з частинами 1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.
При цьому суд враховує, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Вінницькій області, рішенням якого відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, відтак дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року в справі № 500/1216/23.
Виходячи з встановлених фактичних обставин справи та відповідно до заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня подання ним заяви (з 06.10.2025).
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 183950009768 від 14.10.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, Зодчих, 22, ідентифікаційний код 13322403) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, Зодчих, 22, ідентифікаційний код 13322403) судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.А. Прилипчук