ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 903/25/25 (903/703/25) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Васьковського О. В. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я.,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - Миханюк М. В., судді: Тимошенко О. М., Юрчук М. І.) від 12.11.2025 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ СОЛЮШН"
про спростування майнових дій боржника шляхом визнання недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення 27 730 154 грн 39 коп.
у межах справи за заявою Акціонерного товариства "Райффазен Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак"
про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:
1. 14.04.2026 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду за результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 903/25/25 (903/703/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ СОЛЮШН" про спростування майнових дій боржника шляхом визнання недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення 27 730 154 грн 39 коп., що розглядався у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак", ухвалив судове рішення у формі постанови - про задоволення касаційної скарги, скасування постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 (про відмову у позові) та залишення в силі рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 (про задоволення позову).
2. 14.05.2026 відповідач, ТОВ "ДЛ СОЛЮШН", подав заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14.04.2026, зокрема щодо порядку розподілу судових витрат між учасниками за наслідками ухвалення цієї постанови у цій справі. У задоволенні такої заяви відмовлено ухвалою Суду від 22.05.2026 з тих підстав, що вирішення судом питання про розподіл судових витрат (зі сплати судового збору за подання позову, іншої заяви, апеляційної/касаційної скарги тощо), здійснюється не в порядку роз`яснення судового рішення, а за правилами статті 244 ГПК України, шляхом ухвалення додаткового рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
3. А тому, враховуючи, що при ухваленні 14.04.2026 постанови у цій справі Верховний Суд не здійснив розподіл судових витрат у цій справі за результатами здійснення касаційного провадження, Суд зазначає про таке.
4. Згідно з вимогами частини першої та пунктом 1 частини третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються, зокрема з судового збору.
5. Правила розподілу судових витрат у господарській справі регламентовано положеннями статті 129 ГПК України, за якими, зокрема:
- судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої).
6. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Частинами другою та третьою цієї статті ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
7. Відповідно до підпунктів "б", "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
8. Враховуючи викладене,
- у зв`язку із задоволенням касаційної скарги ТОВ "Волиньтабак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О. І. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025, скасуванням цієї постанови та залишенням в силі рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025;
Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції, поклавши їх на відповідача, ТОВ "ДЛ СОЛЮШН".
9. Тож, судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги ТОВ "Волиньтабак" (в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О. І.) у сумі 670 368 грн 51 коп., сплаченого за скаржника АТ "Райффазен Банк" згідно з платіжною інструкцією про безготівковий переказ в національній валюті від 24.12.2025 № 23014, Суд покладає на відповідача, ТОВ "ДЛ СОЛЮШН", зі стягненням з нього на користь скаржника, ТОВ "Волиньтабак", 670 368 грн 51 коп.
10. При цьому, дійшовши висновку про наведений порядок розподілу судових витрат за наслідками здійснення касаційного провадження у цій справі, Суд зауважує щодо безпосереднього платника цього збору, АТ "Райффазен Банк", про те, що оскільки зазначена особа не є стороною у цій справі, її також не було залучено як учасника цього спору, який хоча і розглядався за правилами позовного провадження у межах справи про банкрутство ТОВ "Волиньтабак", ініційованої АТ "Райффазен Банк", між тим у Суду під час вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі відсутні підстави, за правилами статей 123, 126, 129 ГПК України, брати до уваги домовленості між позивачем та АТ "Райффазен Банк" (як ініціюючим кредитором у справі про банкрутство) щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі позовного провадження.
11. Тож, Суд вирішив ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги ТОВ "Волиньтабак" (в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О. І.) у сумі 670 368 грн 51 коп., поклавши ці витрати на відповідача, ТОВ "ДЛ СОЛЮШН".
Керуючись статтями 86, 123, 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ СОЛЮШН" (04070, місто Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 13/5, ЄДРПОУ 44895101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" (43010, Волинська область, місто Луцьк, вул. Транспортна, буд. 1, ЄДРПОУ 21736857) 670 368 грн (шістсот сімдесят тисяч триста шістдесят вісім гривень) 51 коп. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Васьковський
Судді К. М. Огороднік
В. Я. Погребняк