Справа № 174/719/26
п/с 2-о/174/19/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року  м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,  
за участю: секретаря – Троцько О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільногірську заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 з якою, на час її смерті, він постійно проживав разом, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після смерті ОСОБА_2 , він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, та крім цього, матір за своє життя склала 10.12.2004 заповіт на його ім`я. Оскільки до складу спадщини після смерті його матері ввійшло нерухоме майно у вигляді квартири за вказаною вище адресою, йому необхідно було звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. 
08.05.2026 державним нотаріусом Вільногірської міської нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюгою О.А., була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вгляді видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що у визначений ст. 1270 ЦК України строк він заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав.
Таким чином, для того, щоб заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері, необхідно встановити в судовому порядку факт того, що він постійно проживав в одному житлі зі спадкодавцем.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.05.2026 відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження.
Заявник в судове засідання з'явився, заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив, що проживав разом із матір`ю поки вона хворіла за вказаною у заяві адресою. 
01.06.2026 від представника заінтересованої особи Сукач Л.О. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Заперечень по суті заяви гр. ОСОБА_1 немає (а.с. 25).
Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження  НОМЕР_1 , виданого повторно 10.07.1981,   ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого 04.11.2025 Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 9).
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу  НОМЕР_3 , виданого 04.12.1979, ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 04.12.1979 та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 10).
За життя,  ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого, все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповідає ОСОБА_1 , 1965 р.н. (а.с. 11).
Відповідно до копії Відомості про осіб місце проживання яких було зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 в період з 11.01.1996 по 02.11.2025 були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 11.01.1996 по 04.11.2025 (а.с. 12).
Згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади від 18.05.2026, ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 23.04.2010 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).
З копії Акту, складеного депутатом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області Середою І.В. за № 2282 від 15.05.2026, вбачається, що ОСОБА_1 (1965 р.н.) постійно з листопада 2024 року по листопад 2025 року проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 (1936 р.н.) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2026 державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України) (а.с. 15).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 85152935 від 07.05.2026, спадкова справа № 75579769, № у нотаріуса 34/2026 (а.с. 16).
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою померлої у 2025 році ОСОБА_2 з якою булла знайома, а також знає її сина, який останній рік до смерті матері проживав із нею, оскільки вона хворіла та не виходила.
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_1 , знала його матір, яка останній рік була прикута до ліжка і потребувала допомоги. Тому заявник та його дружина жили із нею.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, провадження № 61-39308св18; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, провадження № 61-5777св20; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, провадження № 61-6290св20; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, провадження № 61-15380св20; від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, провадження № 61-3620св21; від 19 квітня 2023 року у справі № 2-516/2007, провадження № 61-11834св22.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, а отже, встановлення факту проживання заявника з його матір`ю ОСОБА_2 на момент її смерті, породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, на час її смерті (відкриття спадщини), знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 в квартирі АДРЕСА_3 .
Судові витрати не відшкодовуються.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя                                                       І.А. Ілюшик