Справа № 279/2009/26 провадження №3/279/611/26
П О С Т А Н О В А    
13 травня 2026 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 14.03.2026 року о 08:30 год. дорога Р-49 сполученням Васьковичі-Шепетівка 26 кілометр керував транспортним засобом Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2 та 31.03.2026 року о 16:05 год. м.Коростень, вулиця Сосновського, 21, керував скутером ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприроднє звуження зіниці очей, які не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі Коростенської ЦМЛ відмовився. Водія від керування транспортними засобами відсторонено до повного витверезення, чим порушив пункт 2.5. Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ст.130 ч.1 КУпАП.
Ст.36 КУпАП України передбачено, що якщо особа вчинила кілька адмінправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та шляхом направлення смс-повідомлення, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не подав.
З огляду на вказане, враховуючи те, що ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість слухання справи без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши додані до протоколу докази, судом встановлено наступне:
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у п.27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (з наступними змінами) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
На долученому відеозаписі до протоколу серії ЕПР1 №614516 від 14.03.2026 року зафіксовано, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб, який рухався поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар. Працівник поліції повідомляє, що посвідчення на керування у вказаного водія не було, не отримував, на що останній говорить, що він в процесі його отримання, має довідку, яка дозволяє керувати транспортним засобом. Працівник поліції уточнює, що той пройшов відповідне навчання, яке не дає право керування, а він може здати відповідний іспит. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи протягом доби щось вживав, на що останній відповідає "ні, нічого не вживав". Працівник поліції повідомляє, що бачить, що відносно ОСОБА_1 складали протокол за ст.130 та він має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, на що той відповів, що нещодавно прокинувся. Працівник поліції говорить, що зараз ранок, не спорить, але він бачить, що раніше складали. Далі працівник поліції повідомив, що в них така процедура, вони бачать, що раніше складали і той відмовлявся проходити огляд, уточнив, чи двічі складали протокол. ОСОБА_1 підтвердив, що протоколи відносно нього складали двічі, але він не відмовлявся проходити огляд, йому нічого не пояснили. Працівник поліції повідомив, що такий порядок, оскільки складали протоколи, запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі Коростенської ЦМЛ. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, у зв`язку з чим його повідомлено про складання відносно нього матеріалів за ст.130 ч.1 КУпАП, з якими ознайомлюватись та ставити підписи він відмовився, відсторонено від права керування транспортним засобом. На відеозаписі до протоколу ЕПР1 №628654 від 31.03.2026 року зафіксовано, що зупинено скутер під керуванням ОСОБА_1 , який не зареєстрований у встановленому порядку, встановлюють його особу. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи це він їздить на "Гольфу", на що той відповідає "їздив". Відразу пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив. Працівник поліції знову пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в Коростенській ЦМЛ за допомогою експрес-тесту. ОСОБА_1 повідомив, що погоджується, але просив уточнити, у зв`язку з чим. Працівник поліції повідомив, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності та в нього незареєстрований транспортний засіб. ОСОБА_1 запитує, чи вони знущаються з нього. Працівник поліції повідомляє, що розцінює це як відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 відповів, що не відмовляється, що до нього упереджене ставлення. Працівник поліції відповіла, що оскільки він притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, має ознаки сп`яніння (при цьому не називає їх), пропонує йому пройти огляд, що у разі відмови нею будуть складені протоколи за керування без посвідчення водія відповідної категорії на незареєстрованому транспортному засобі. Знову пропонує пройти огляд. ОСОБА_1 погоджується, але з ними їхати не бажає. Працівник поліції повідомила про складання відносно нього адміністративних матеріалів, які будуть направлені йому на адресу проживання, оскільки ознайомлюватись з ними він не бажає, відсторонено від керування транспортним засобом. 
При цьому, поведінка ОСОБА_1 була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, ознак, які б свідчили про перебування в наркотичному стані не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння. З відеозаписів вбачається, що працівники поліції, встановивши особу водія та факт попереднього складення адміністративних протоколів відразу пропонували пройти останньому освідування на визначення стану сп`яніння, хоча жодних ознак перебування у такому стані водій не виявляв, про підозру у керування у стані сп`яніння він не повідомлявся, пропозиції пройти освідування носили превентивний характрер, були пов`язані з попередніми фактами складення відносно нього протоколів.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»; п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», заява №39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 130, 247, 263, 264 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя            Волкова Н.Я.