Єдиний унікальний номер 204/7994/25
Номер провадження2/205/1460/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний міста міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі – банк, АТ «ПУМБ») в особі свого представника (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 25.08.2020 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено Кредитний договір № 2001667368801 (далі – Кредитний договір-1), на умовах якого відповідачу було видано кредит у розмірі 11 499 грн. 54 коп. 
Також, 30.11.2020 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001752368201 (далі – Кредитний договір -2), на умовах якого відповідачу було видано кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. 
Далі, 23.02.2021 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1010037402 (далі – Кредитний договір -3), на умовах якого відповідачу було видано кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. 
Однак, в порушення умов вищевказаних кредитних договорів відповідач, отримавши від банку у кредит грошові кошти, не виконала належним чином свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами щодо своєчасного погашення заборгованості за тілом кредиту, процентів, у зв`язку з чим станом на 09.04.2025 року за нею утворилась заборгованість: 1) по кредитному договору № 2001667368801 від 25.08.2020 року у загальному розмірі 21 470 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11 499 грн. 54 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 9 970 грн. 68 коп.; 2) по кредитному договору № 1001752368201 від 30.11.2020 року у загальному розмірі 5 089 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 695 грн. 88 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 69 коп. та заборгованості по комісії у розмірі 1 393 грн. 00 коп.; 3) по кредитному договору № 1010037402 від 23.02.2021 року у загальному розмірі 7 922 грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 932 грн. 76 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 96 коп. та заборгованості по комісії у розмірі 2 989 грн. 22 коп.
У зв`язку з чим, представник позивача змушена звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованість за Кредитним договором № 2001667368801 від 25.08.2020 року у загальному розмірі 21 470 грн. 22 коп., заборгованість за Кредитним договором № 1001752368201 від 30.11.2020 року у загальному розмірі 5 089 грн. 57 коп., заборгованість за Кредитним договором № 1010037402 від 23.02.2021 року у загальному розмірі 7 922 грн. 94 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «ПУМБ» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
Суд вказує, що у період воєнного стану, відповідно до статті 10 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, повноваження судів не можуть бути припинені, а частина друга статті 26 зазначеного Закону передбачає, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. 
Не дивлячись на введення в державі Україна воєнного стану через збройну агресію російської федерації, Новокодацький районний міста міста Дніпра, на день розгляду даної справи, функціонує у штатному режимі.
Суд також із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). 
Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.
Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК позивач, як учасник справи зобов`язаний  сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
Суд, враховуючи ту обставину, що всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину що раніше суд неодноразово відкладав розгляд справи саме через неявку відповідача, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення за відсутності вказаної сторони по справі. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 25.08.2020 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2001667368801.
Судом також встановлено, що означений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової заяви Відповідача на надання відповідної платіжної картки, якай містила інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі.
Матеріалами справи підтверджено, що банком відповідачеві було видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 8 000 грн. 00 коп.
Відповідно до вищевказаного договору розмір процентної ставки: 47,88 % річних. 
Судом також встановлено, що 30.11.2020 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001752368201, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці.
Відповідно до п. 4 кредитного договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить: 1,99 %. 
Відповідно до п.5 вищевказаного договору розмір процентної ставки: 0,01 % річних. 
Також, судом встановлено, що 23.02.2021 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1010037402, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці.
Відповідно до п. 4 кредитного договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить: 2,99 %.
Відповідно до п.5 вищевказаного договору розмір процентної ставки: 0,01 % річних. 
Матеріалами справи підтверджено, що банком відповідачеві було видано вищевказані кредитні кошти на умовах вищевказаних кредитних договорів. 
Позивач наголошує, що позичальник порушила умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитних договорів, у зв`язку з чим, за нею, ОСОБА_1 , станом на 09.04.2025 року утворилась заборгованість по 1) кредитному договору № 2001667368801 від 25.08.2020 року у загальному розмірі 21 470 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11 499 грн. 54 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 9 970 грн. 68 коп.; 2) по кредитному договору № 1001752368201 від 30.11.2020 року у загальному розмірі 5 089 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 695 грн. 88 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 69 коп. та заборгованості по комісії у розмірі 1 393 грн. 00 коп.; 3) по кредитному договору № 1010037402 від 23.02.2021 року у загальному розмірі 7 922 грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 932 грн. 76 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 96 коп. та заборгованості по комісії у розмірі 2 989 грн. 22 коп.
Матеріалами справи підтверджено, що письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед АТ «ПУМБ» у загальному розмірі 34 482 грн. 73 коп. протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, направлялась відповідачу ОСОБА_1  за Кредитним договором № 2001667368801 від 25.08.2020 року, за Кредитним договором № 1001752368201 від 30.11.2020 року та за Кредитним договором № 1010037402 від 23.02.2021 року за вих. № КНО-44.2.2./580 від 10.04.2025 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою та реєстром згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Доказів отримання цієї вимоги відповідачем банком не надано.
Отже, відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
В даному випадку на підтвердження фактичного надання кредитних коштів відповідачеві, як позичальнику, та невиконання такою особою своїх зобов`язань щодо повернення отриманих на умовах строковості грошових кредитних коштів, з боку банку суду представлено виписки по руху коштів по рахунках відповідача.
Суд із цього приводу вказує, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Згідно п.п.1 п.59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них.
Згідно п.62 такого Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Надані позивачем виписки по рахунках відповідача є первинними документами, які підтверджують факт надання відповідачеві кредитних коштів та існування у неї заборгованості за кредитними договорами. Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
У звязку із тим, суд вважає, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, а відтак у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобовязання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах.
Перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, у тому числі на предмет їх узгодженості із виписками руху грошових коштів по рахунках відповідача, та узявши до уваги умови кредитних договорів, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов таких кредитних договорів в частині своєчасного повернення сум отриманих кредитних коштів.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отримані суми кредитних коштів.
У звязку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, а у такого учасника справи в силу укладених кредитних договорів виникло зобовязання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що умовами Кредитного договору №2001667368801 від 25.08.2020 року передбачено сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 47,88 % річних.
Крім того, умовами Кредитного договору №1001752368201 від 30.11.2020 року та Кредитного договору №1010037402 від 23.02.2021 року також передбачено обов`язок позичальника сплачувати проценти та комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач була належним чином ознайомлена із загальною вартістю кредитів, структурою платежів, розміром процентних ставок, комісій та графіками платежів, що підтверджується підписаними нею кредитними договорами та заявами на приєднання до умов банківського обслуговування.
При цьому суд враховує, що комісії за обслуговування кредитної заборгованості прямо передбачені умовами кредитних договорів, є складовою загальних витрат за споживчим кредитом та підлягали сплаті позичальником у визначених сторонами розмірах протягом усього строку користування кредитними коштами.
Умови кредитування, у тому числі щодо розміру та порядку сплати комісій, були визначені сторонами у письмовій формі при укладенні кредитних договорів, відображені у документах щодо умов кредитування та не можуть вважатися прихованими чи такими, що не були доведені до відома споживача кредитних послуг.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту.
При цьому відповідачем не подано доказів оспорювання умов кредитних договорів, визнання їх недійсними чи нікчемними, а також будь-яких заперечень щодо порядку нарахування заявленої позивачем заборгованості.
Суд також враховує, що відповідно до принципу свободи договору, закріпленого статтями 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов та погодженні взаємних прав і обов`язків, якщо такі умови не суперечать вимогам закону.
Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у заявленому позивачем розмірі.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 1) за Кредитним договором №2001667368801 від 25.08.2020 року заборгованість станом на 09.04.2025 року у загальному розмірі 21 470 грн. 22 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 11 499 грн. 54 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 9 970 грн. 68 коп.; 2) за Кредитним договором №1001752368201 від 30.11.2020 року заборгованість станом на 09.04.2025 року у загальному розмірі 5 089 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 695 грн. 88 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 69 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 1 393 грн. 00 коп.; 3) за Кредитним договором №1010037402 від 23.02.2021 року заборгованість станом на 09.04.2025 року у загальному розмірі 7 922 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 932 грн. 76 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 96 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 2 989 грн. 22 коп.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов та доказів на його обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що узгоджується із положеннями ст.280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити у повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, код ЄДРПОУ 14282829) за Кредитним договором № 2001667368801 від 25.08.2020 року, станом на 09.04.2025 року, заборгованість у загальному розмірі 21 470 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11 499 грн. 54 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 9 970 грн. 68 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, код ЄДРПОУ 14282829) за Кредитним договором № 1001752368201 від 30.11.2020 року, станом на 09.04.2025 року, заборгованість у загальному розмірі 5 089 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 695 грн. 88 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 69 коп. та заборгованості по комісії у розмірі 1 393 грн. 00 коп. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, код ЄДРПОУ 14282829) за Кредитним договором № 1010037402 від 23.02.2021, станом на 09.04.2025 року, заборгованість у загальному розмірі 7 922 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 932 грн. 76 коп., заборгованості за процентами у розмірі 00 грн. 96 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 2 989 грн. 22 коп.
5. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.