П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16793/25	
Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В.,
Казанчук Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ДСНС України в Одеській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ДСНС України в Одеській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 31.12.2020р., з 1.01.2021р. по 31.12.2021р., з 1.01.2022р. по 31.12.2022р., 1.01.2023р. по 19.05.2023р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 2102 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1.01.2020р.; 2270 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1.01.2021р.; 2481 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1.01.2022р.; 2684 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. відповідно;
- зобов`язати ГУ ДСНС України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 31.12.2020р., з 1.01.2021р. по 31.12.2021р., з 1.01.2022р. по 31.12.2022р., 1.01.2023р. по 19.05.2023р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 2102 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1.01.2020р.; 2270 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1.01.2021р.; 2481 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1.01.2022р.; 2684 гривень, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в ГУ ДСНС України в Одеській області та згідно із Наказом начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 25.06.2024р. №492 його виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення 25.06.2024р.. 
6.01.2025р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати та виплатити грошове забезпечення з 30.01.2020р. по 19.05.2023р., грошову допомогу на оздоровлення за 2020-2023 роки, компенсації на невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний рік та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 
Однак, листом за №6001.11478/6029/5 від 28.02.2025р. відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, зазначивши про відсутність підстав для проведення перерахунку грошового забезпечення немає. 
Позивач вважає протиправною вказану відмову щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення у належному розмірі, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ДСНС України в Одеській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Зобов`язано ГУ ДСНС України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ДСНС України в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги та скасування рішення суду, із прийняттям по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 1.01.2018р., за період з 30.01.2020р. по 19.05.2023р., діяв протиправно, оскільки визначення розміру посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями позивача за вказаний період мало здійснюватися виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня відповідного року.
Крім того, суд зазначив, що розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії позивача за період його служби з 30.01.2020р. по 19.05.2023р., а також грошова допомога для оздоровлення й матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за указаний розглядуваний спірний період (з 30.01.2020р. по 19.05.2023р.), підлягають обчисленню, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 1 січня відповідного календарного року.
Водночас, стосовно компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, суд звернув увагу, що в силу приписів Порядку №260 її виплата здійснюється при звільненні військовослужбовця, а розміри обчислюються виходячи із грошового забезпечення військовослужбовця на день звільнення.
Відповідно до наказу начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 25.06.2024р. №492, позивачу при звільненні компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки не виплачувалася, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив службу у ГУ ДСНС України в Одеській області та згідно із витягом з наказу начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 25.06.2024р. №492 позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення 25.06.2024р., у зв`язку із звільненням.
6.01.2025р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати та виплатити йому грошове забезпечення з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Однак, листом за №6001.11478/6029/5 від 28.02.2025р. відповідач повідомив позивача про те, що грошове забезпечення нараховувалося відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказів начальника ГУ ДСНС України в Одеській області. Для виплати грошового забезпечення в інших розмірах законних підстав не існує. При розрахунку посадового окладу та окладу за спеціальне звання з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. було застосовано прожитковий мінімум у розмірі 1 762грн..
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій ГУ ДСНС України в Одеській області у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991р. №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).
Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ч.1-3 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За приписами ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
30.08.2017р. КМУ прийнято Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 1.03.2018р..
Відповідно до п.4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).
Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
21.02.2018р. КМУ прийнято Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103), якою внесені зміни до Постанови №704, зокрема, п.4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2018р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» (п.6 Постанови №103).
Постанова №103 набула чинності 24.02.2018р..
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103, яким були внесені зміни до п.4 Постанови КМУ №704.
З огляду на це, колегія суддів вважає про необхідність застосування до спірних правовідносин з 29.01.2020р. (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18) положень п.4 Постанови №704 в редакції до 24.02.2018р., тобто в редакції, яка була чинна до набрання законної сили Постановою №103.
Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п.4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення у відповідний рік).
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлене положеннями п.3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6.12.2016р. №1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих, згідно з Постановою №704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 19.10.2022р. у справі №400/6214/21.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії ГУ ДСНС України в Одеській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, є протиправними.
Відтак, апеляційний суд вважає, що для відновлення порушених прав наявна необхідність зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до п.4 Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2018р. встановлено на рівні 1 762грн..
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2020р. – 2 102грн..
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2021р. – 2 270грн..
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2022р. – 2 481грн..
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у 2023 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2023р. – 2 684грн..
Вказане свідчить, що розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців та прирівняних до них осіб за Законом №2262 у 2020, 2021, 2022 та 2023 роках є більшим ніж в 2018 році. 
Отже, судова колегія вважає, що посилання ГУ ДСНС України в Одеській області на відсутність підстав для застосування розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня календарного року, є безпідставними, а відповідні дії відповідача порушують соціальні права позивача на отримання грошового забезпечення в розмірі встановленому законом.
Разом з тим, що стосується перерахунку таких складових грошового забезпечення з грошова допомога на оздоровлення та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, то судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ст.101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно зі ст.115 КЦЗ України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до ст.125 КЦЗ України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п.3 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
На підставі п.3 Постанови №704 наказом МВС України 20.07.2018р. №623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція №623), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до п.3 розділу І Інструкції №623, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною 2 ст.129 КЦЗ України визначено, що один раз в рік особам рядового і начальницького складу цивільного захисту виплачується грошова допомога на оздоровлення, обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення.
Згідно із п.п.1,3 розділу XХХ Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.
При визначенні розміру допомоги для оздоровлення до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія, які встановлені особі рядового або начальницького складу на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Частиною 25 ст.129 КЦЗ України визначено, що особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в разі невикористання ними щорічних основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також додаткової відпустки.
Пунктами 3, 6 розділу XХVІІ Інструкції №623 передбачено, що у рік звільнення зі служби особам рядового і начальницького складу в разі невикористання ними щорічних основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також додаткової відпустки особам рядового і начальницького складу, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, у тому числі за невикористані дні щорічних відпусток у минулі роки. При виплаті грошової компенсації за невикористані в році звільнення щорічної основної відпустки, а також додаткової відпустки особам рядового і начальницького складу, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, у тому числі за невикористані дні щорічних основних відпусток у минулі роки, до розрахунку береться грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу, яке вони отримували на день звільнення зі служби цивільного захисту.
Аналізуючи вказані норми, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення, у зв`язку із перерахунком грошового забезпечення, оскільки її розмір безпосередньо залежить від розміру місячного грошового забезпечення.
Що стосується грошової компенсації за всі невикористані дні відпусток, то вказана компенсація виплачується виходячи із грошового забезпечення, яке особа отримувала на день звільнення.
Враховуючи те, що позивача було звільнено у червні 2024р., а перерахунок грошового забезпечення здійснюється за період з 30.01.2020р. по 19.05.2023р., то підстав для перерахунку спірної компенсації немає. 
При цьому, судова колегія звертає увагу, що вирішуючи цей спір суд першої інстанції у своєму рішення керувався Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 7.06.2018р. №260 (далі – Порядок №260), що у свою чергу є порушенням норм матеріального, оскільки вказаний Порядок не є застосовним до спірних правовідносин.
Крім того, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення із посиланням на Порядок №260 вирішував питання щодо перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, не врахувавши, що позивачем вказані позовні вимоги не заявлялись. 
Що стосується матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
За правилами п.1 розділу ХХІХ Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.
Пунктом 2 вказаного розділу визначено, що підставами для виплати особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є їх рапорт про надання зазначеної матеріальної допомоги та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати зазначеної матеріальної допомоги.
Керівнику органу управління (підрозділу) матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається на підставі його рапорту та наказу вищого керівника.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби.
Вказане свідчить про те, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не є сталим і залежить від наявності бюджетних асигнувань у межах фонду грошового забезпечення відповідного органу управління.
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вказані обставини не дослідив, належної оцінки не дав та помилково застосував незастосовні до спірних правовідносин норми законодавства, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Одеській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026р. скасувати.
Прийняти по справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 19.05.2023р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 19.05.2023р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

Г.П. Казанчук