ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/45523/25 Суддя (судді) першої інстанції: Притула Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючий суддя Грибан І.О.
судді:  Ключкович В.Ю.
Тереза Ю.О.
за участі :
секретар с/з Кузьмук Б.І.
позивач ОСОБА_1 
пр-к третьої особи Рябоконь В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кушнір Віталія Олександровича - інспектора з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кушніра Віталія Олександровича, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 15.10.2025 серії 2КІ № 0003146768, винесену інспектором з паркування Кушніра В.О. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до порушення судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, зокрема щодо визначення неналежним відповідачем інспектора з паркування.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року відкрито провадження в справі за апеляційною скаргою позивача, надано строк учасникам справи для подання відзиву та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня продовжено строк розгляду справи на розумний та призначено справу до розгляду в судове засідання на 01.07.2026 року.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду.
У додаткових поясненнях третя особа проти апеляційної скарги позивача заперечувала, просила відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити позовні вимоги.
Відповідач, належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що не є підставою для відкладення розгляду справи.
Представник третьої особи підтримав свою позицію, викладену в додаткових поясненнях.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом, 15.10.2025 року інспектор з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кушнір В.О. склав постанову Серія 2КІ №0003146768 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 340,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Зі змісту постанови вбачається, що 15.10.2025 року о 11 год 02 хв на вул.Борисоглібська,12 в місті Києві транспортний засіб CHERY TIGGO, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , зупинено в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено пункт 3.34 ПДР України.
Крім того, в постанові зазначено, технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.
Позивач, вважаючи зазначену постанову безпідставною та незаконною, звернувся з даним позовом в суд.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем позов пред`явлено до неналежного відповідача та не заявлено відповідного клопотання/згоди на заміну неналежного відповідача належним або залучення до участі у справі співвідповідача. В зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання залучення належного відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Разом із тим, приписами частин 1-3 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст. 219 КУпАП, виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування (ч.3 ст. 219 КУпАП).
Відповідно до рішення Київської міської ради від 13.07.2023 N 6870/691 «Про оптимізацію діяльності деяких структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» внесено зміни до Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 02 березня 2023 року № 6010/6051, викладено його в новій редакції. 
Згідно цього Положення Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який утворений відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» структурі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішенням Київської міської ради від 20 червня 2002 року № 28/28 «Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності».
Відповідно до пункту 4 цього Положення основними завданнями Департаменту, зокрема є: 
(4.1) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням території міста Києва, за дотриманням Правил благоустрою території міста Києва;
(4.2) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства сфері благоустрою на території міста Києва;
(4.5) притягнення винних до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.
Департамент відповідно до покладених на нього завдань виконує , в тому числі і такі функції:
(5.52) розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладає адміністративні стягнення;
(5.85) здійснює інші передбачені законом повноваження.
У структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту. 
У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право( п.6 Положення): 
1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 
2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено;
3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 
4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); поста
5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію станови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності;
12) мають інші права, визначені законом.

Відповідно до приписів пп.7.9 п.7 Положення Департамент для здійснення повноважень та виконання завдань, що визначені, має право здійснювати представництво (самопредставництво) інтересів Київського міського голови, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту, їх посадових осіб у судах України на всіх стадіях судового процесу через посадових осіб юридичної служби Департаменту, які без окремого доручення беруть участь у справах з усіма правами, крім відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, що надані законодавством про адміністративне, господарське, цивільне судочинство, Кодексом України з процедур банкрутства, та на стадії примусового виконання рішень судів позивачу, відповідачу, третій особі, учаснику судового провадження, учаснику виконавчого провадження, стягувачу, боржнику, представнику
Відповідно до пункту 16 Положення Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. 
Таким чином, з системного аналізу наведених правових норм слідує, що інспектори з паркування здійснюють владні функції (повноваження) від імені виконавчого органу (КМДА) в особі Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Отже, висновки суду першої інстанції, що позов пред`явлено не до належного відповідача є правильними.

Колегія суддів зазначає, що положення статті 48 КАС України передбачають, що суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, а у випадку його незгоди - залучає як другого відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Наразі, належного відповідача судом першої інстанції до участі у справі залучено не було.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з мотивів того, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки ч. 7 ст. 48 КАС України визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача, що також може розглядатися як поважна причина пропуску строку на звернення до суду з таким позовом.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апелянтів, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

Ю.О. Тереза

(повний текст постанови виготовлено 01.07.2026)