Справа № 551/824/25

ВИРОК
Іменем України

08 травня 2026 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі: 

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченої ОСОБА_5 , 
її захисника - адвоката ОСОБА_6 ( дистанційно ), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12024175610000119 від 27 липня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першотравневе Богодухівського району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжні, не особи з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , раніше судимої:
- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 березня 2024 року, який набрав законної сили 11 квітня 2024 року, за ст.ст. 125 ч. 1, 128 КК України до остаточного покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, 
- вироком цього ж суду від 24 березня 2025 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України до остаточного покарання на підставі ст. ст. 70 ч. 1, 71 ч. 1 у виді 2 років 30 днів обмеження волі. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 березня 2026 року вирок суду в частині призначення покарання змінено та призначено остаточне покарання у виді 1 року 5 днів обмеження волі,

яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності, а також вимог Закону України « Про запобігання та протидії домашньому насильству », будучи особою, яка раніше неодноразово судима за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, безпідставно, умисно, систематично вчиняла фізичне насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_7 , що призвело до фізичних страждань останнього та погіршення якості його життя, яке зокрема виразилось у фізичному дискомфорті. 
Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 , знаходячись разом з своїм співмешканцем ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , провокувала словесний конфлікт, під час якого діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, вчиняла відносно останнього фізичне насильство. 
Так, 05 квітня 2024 року, близько 13 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем фактичного проживання, що по АДРЕСА_2 , під час сварки з потерпілим ОСОБА_7 умисно вкусила його за ніс, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, що розташоване на кінчику носа. 
Крім того, 31 травня 2024 року, близько 08 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем фактичного проживання, під час сварки з потерпілим ОСОБА_7 , повторно, умисно нанесла останньому удари по тілу й лівій руці совковою лопатою та вудкою, в результаті чого спричинила останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, що розташоване на тильній поверхні лівого передпліччя в нижній третині.
За вказані дії вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 24 березня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_5 26 липня 2024 року, близько 16 години, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , умисно нанесла останньому металевими вилами удар в ділянку грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинила потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, що розташоване на грудній кліткі зліва на рівні другого ребра. 

Обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому визнала повністю, від дачі пояснень відмовилась. 
При цьому, надаючи відповіді на питання, обвинувачена вказала, що ОСОБА_7 це її колишній співмешканець, з яким вони спільно проживали у його домогосподарстві в с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області. Через ревнощі до сусідки ОСОБА_8 , неодноразово наносила ОСОБА_7 тілесні ушкодження, за що була засуджена. Календарної дати, досліджуваних судом, подій не пам`ятає, пам`ятає лише, що потерпілий, перебуваючи на подвір`ї разом з сусідкою ОСОБА_8 , спровокував сварку, під час якої вилами нанесла йому один удар в ділянку серця. За медичною допомогою потерпілий не звертався. Про вказані події потерпілий повідомив на лінію « 102 ».
Наразі з ОСОБА_7 стосунків не підтримує, проживає з іншим чоловіком у м. Богодухів Харківської області. 
Під час судового засідання 08 травня 2026 року обвинувачена повідомила суд, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 з огляду на повне визнання вини ОСОБА_5 у вчиненому, її щире каяття, просив призначити їй мінімальне покарання, визначене санкцією ст. 126 – 1 КК України. 

03 березня 2026 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про проведення розгляду матеріалів обвинувального акту відносно ОСОБА_5 у його відсутність, будь - яких претензій до останньої немає ( а.с. 94 ). 

Зважаючи на думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність потерпілого, суд вважає за можливе провести її розгляд у відсутність останнього. 
При прийнятті такого рішення, суд також зважає на те, що явка до суду потерпілого є його правом, а не обов`язком. 

Незважаючи на повне визнання вини, вина ОСОБА_9 у вчиненому підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні, письмовими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку:
- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 1202417561000119 від 27 липня 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 126 – 1 КК України, згідно яких 26 липня 2024 року, близько 16 год. 30 хв. у домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході сварки нанесла удари металевою частиною вил, чим спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження; 
- даними електронного рапорту, зареєстрованому в ЄО за № 3589 від 26 липня 2024 року, згідно яких під час обслуговування виклику ЄО № 3588 від 26 липня 2024 року нарядом ГРПП Шишаки була прийнята заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Воскобійники, про притягнення його співмешканку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності, яка 26 липня 2024 року, близько 16 год. 40 хв. під час сварки заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді саден на грудній кліткі зліва ( а.с. 107 );
- письмовою заявою ОСОБА_7 , яка 26 липня 2024 року зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 3589, про притягнення співмешканку ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за спричинення йому тілесних ушкоджень ( а.с. 109 );
- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 липня 2024 року, який зареєстрований в ЄО за № 3589, відповідно до яких у ОСОБА_7 прийнято заяву про те, що співмешканка ОСОБА_5 26 липня 2024 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла удар вилами в ділянку грудної клітки ( а.с. 108 );
- даними протоколу огляду від 07 серпня 2024 року з фототаблицями до нього, предметом якого являються металеві вила, які добровільно надав ОСОБА_7 . Після проведення огляду, металеві вила повернуті власнику ОСОБА_7 ( а.с. 110 – 115 );
- висновком експерта № 427 від 27 липня 2024 року, відповідно до якого при судово - медичній експертизі у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна, що розташоване на грудній кліткі зліва, на рівні другого ребра, яке могло утворитися також і від нанесення удару металевою частиною вил, на що вказує підекспертний та вказано в описовій частині постанови, по давності утворення може відповідати даті - 26 липня 2024 року та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 118 ); 
- даними протоколу слідчого експерименту від 07 серпня 2024 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , який проведений за участю двох понятих та з застосуванням технічних засобів фіксації, де потерпілий за місцем свого фактичного проживання, що по АДРЕСА_2 , відтворив події 26 липня 2024 року та на статисту показав, як ОСОБА_5 нанесла йому один удар металевою частиною вил у ділянку грудної клітки ( а.с. 119 - 124 );
- додатковим висновком експерта № 453 від 07 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_7 у своїх показах під час слідчого експерименту 07 серпня 2024 року вказав: « … нанесла вилами … в область грудної клітки … ». Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, виявленого у потерпілого, воно могло утворитися за вищевказаних обставин ( а.с. 140 );
- даними протоколу слідчого експерименту від 07 серпня 2024 року за участю свідка ОСОБА_8 з фототаблицями до нього, який проведений за участю двох понятих, спеціаліста, відповідно до яких свідок відтворила події нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце 26 липня 2024 року за місцем їх спільного проживання у с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області ( а.с. 127 - 132 );
- додатковим висновком експерта № 454 від 07 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_8 у своїх показах під час слідчого експерименту 07 серпня 2024 року вказала: « … нанесла вилами … в область грудної клітки ». Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження у ОСОБА_7 , воно могло утворитися за вказаних обставин ( а.с. 167 ).
Свідок обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що слідує з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00053146435 від 20 серпня 2025 року ( а.с. 177 - 178 ).

З огляду на наведене, суд, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних під час досудового розслідування доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 126 – 1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне, систематичне вчинення фізичного насильства відносно ОСОБА_7 , з яким перебувала у фактичних сімейних стосунках, що призвело до фізичних страждань, погіршення якості його життя. 

За правилами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого нею діяння, яке відповідно до ч. 4 ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає повне визнання вини у вчиненому. 
При цьому, суд не вбачає в поведінці обвинуваченої такої обставини, яка пом`якшує покарання і на яку у своїй промові в судових дебатах посилався захисник останньої, як щире каяття, так як незважаючи на повне визнання вини у вчиненому, ОСОБА_5 під час судового слідства не продемонструвала жаль про вчинене, негативну оцінку вчинених правопорушень, бажання виправити ситуацію, що склалася, готовності понести заслужене покарання. 

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебувала у сімейних стосунках.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 523 від 12 серпня 2025 року, ОСОБА_5 на даний час будь – яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності і іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і виявляє ознаки вказаного психічного розладу в період часу, що відноситься до інкримінованих їй протиправних діянь.
У період часу, до якого відноситься, інкриміноване ОСОБА_5 , протиправне діяння виявляла ознаки легкої розумової відсталості, ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і за своїм психічним станом могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
ОСОБА_5 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с. 145 – 148 ).

Призначаючи покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке вчинене при сукупності обставин, які обтяжують покарання, систематичність нанесення колишньому співмешканцю тілесних ушкоджень, її відношення до скоєного; дані про особу обвинуваченої, яка, будучи особою молодого віку, раніше неодноразово судима, в тому числі й за спричинення ОСОБА_7 умисних легких тілесних ушкоджень ( а.с. 138 -139 ), її негативну поведінку під час судового слідства, в результаті чого до неї неодноразово застосовувався примусовий привід, що свідчить про бажання уникнути відповідальності за вчинене, негативну характеристику за місцем колишнього фактичного проживання ( а.с. 144 ), відсутність постійного місця проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває ( а.с. 140 ), позицію потерпілого, у якого відсутні будь - які претензії до обвинуваченої, приходить до висновку про призначення останній покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки її перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
При прийняті рішення щодо призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 не являється особою з інвалідністю І чи ІІ групи та не має на утриманні дітей, віком до чотирнадцяти років. 
Як убачається з висновку судово - психіатричного експерта № 100 від 11 лютого 2025 року, з молодого віку ОСОБА_5 почала зловживати алкогольними напоями, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за крадіжку, у зв`язку з чим відносно свого сина, якого народила від позашлюбного зв`язку, позбавлена батьківських прав ( а.с. 147 ).

При цьому, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт та пробаційного нагляду, що передбачено санкцією ст. 126 - 1 КК України, оскільки ОСОБА_5 вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 24 березня 2024 року засуджена в тому числі і за злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України ( ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт ), а її поведінка під час судового розгляду, зокрема, свідоме ігнорування викликів суду, постійна зміна місця проживання, що призводило до затягування строків розгляду справи, вказує на те, що остання ігноруватиме виконання низки обов`язків, які покладаються на засудженого при призначені покарання у виді пробаційного нагляду.
З описової частини судово - психіатричного експерта № 100 від 11 лютого 2025 року слідує, що ОСОБА_5 у бесіді нещира, схильна приховувати компрометуючі її відомості, зокрема зменшує частоту вживання нею алкогольних напоїв, але при згадці про алкоголь помітно пожвавлюється, настрій ситуативно підвищується ( а.с. 147, зворот ). 

Разом з цим, ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2025 року у справі № 541/3123/25, до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23 серпня 2025 року, з покладенням на останню ряд обов`язків. Одночасно ухвалено направити ОСОБА_5 до Комунальної установи « Центр надання соціальних послуг Шишацької селищної ради » для проходження програми для кривдників, впродовж строку досудового розслідування, а саме до 23 серпня 2025 року.

Згідно з інформацією Комунальної установи « Центр надання соціальних послуг Шишацької селищної ради Полтавської області » від 19 серпня 2025 року, ОСОБА_5 не пройшла програму для кривдників, оскільки змінила місце свого проживання. 

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Після постановлення вироку Шишацьким районним судом Полтавської області від 24 березня 2025 року у справі № 551/495/24 ( а.с. 153 – 160 ), який змінений в частині призначеного ОСОБА_5 покарання ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 березня 2026 року, судом встановлено, що обвинувачена 26 липня 2024 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126 – 1 КК України, відтак їй має бути призначене остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупність кримінальних правопорушень, шляхом часткового зарахування невідбутого покарання, призначеного за попередній вироком суду . 

Питання речових доказів ( а.с. 117 ) суд вирішує у відповідності з ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126 – 1 КК України, та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. 

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного за цим вироком суду покарання частково приєднати невідбуде покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 24 березня 2025 року, який змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 березня 2026 року в частині призначеного покарання, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі. 

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, строком 3 (три) місяці.

Речовий доказ у вигляді металевих вил, довжиною 30 см , з дерев`яним держаком, довжиною 1.42 м, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , - залишити у власності останнього. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцятиднів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: