Справа №: 343/1235/26 
Провадження №: 2/343/954/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого – судді Лицура І.М.,
секретаря судового засідання – Бойків В.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року в розмірі 61 707,20 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 10 жовтня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 09.10.2025-100001177, відповідно до умов якого останній надано кредит на суму 18 000,00 грн. строком на 182 дні (дата повернення кредиту – 09.04.2026 року). На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачкою було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано у смс-повідомленні на фінансовий номер телефону відповідачки. Крім того, 21.11.2025 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, згідно якого ТзОВ «Споживчий центр» надало відповідачці ще один транш в розмірі 2 000,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладених договорів шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб споживача за № НОМЕР_1 . Однак, ОСОБА_1 кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим в неї станом на дату подання позову виникла заборгованість в розмірі 61 707,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 29 980,00 грн., заборгованість по комісії за надання кредиту – 1 727,20 грн. та заборгованість за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України – 10 000,00 грн. Вищенаведені дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3112/25-18 від 31.12.2025 року (а.с. 38) Мохир Я.В. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за відсутності представника ТзОВ «Споживчий центр», щодо заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідачка відзиву на позов не подавала, на виклик в судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення їй судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 02.06.2026 року, що не вручено в зв`язку з відсутністю адресата вказаною адресою (а.с. 60-61). Також ОСОБА_1 повідомлялася про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 02.06.2026 року (а.с. 58).
За таких обставин суд 24.06.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження.
Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як встановлено в судовому засіданні, 10.10.2025 року відповідачка ОСОБА_1 ознайомилася з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с. 14-17). 
Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідачка підписала одноразовим ідентифікатором «Е439» заявку кредитного договору № 09.10.2025-100001177 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.10.2025-100001177 (кредитної лінії), інформаційне повідомлення позичальника та паспорт споживчого кредиту від 10.10.2025 року (а.с. 12-13,17-20).
Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі.
Згідно з умовами кредитного договору № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року, сума кредиту складає 18 000,00 грн., строк, на який надається кредит – 182 дні з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту – 09.04.2026 року. Для перерахування коштів позичальником зазначено реквізити електронного платіжного засобу: 5168-74ХХ-ХХХХ-4193. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20 % від суми кредиту та складає 3 600,00 грн. 
Крім того, як вбачається з примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 21.11.2025 року та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії), паспорту споживчого кредиту від 21.11.2025 року, що також підписані позичальником одноразовими ідентифікаторами «А158» та «К158» (а.с. 21-25), відповідачці було надано 2 транш в розмірі 2 000,00 грн., що були перераховані за реквізитами електронного платіжного засобу споживача: 5168-74ХХ-ХХХХ-4193. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20 % від суми кредиту та складає 400,00 грн. В зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінено розмір процентної ставки, який становитиме 0,8 % в день, датою повернення (виплати) кредиту є 09.04.2026 року.
Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції № 20371-1391-297170742 від 10.10.2025 року та листа № 1-2605 від 26.05.2026 року (а.с. 26-27), ТзОВ «Споживчий центр» згідно умов кредитного договору № 09.10.2025-100001177 перерахувало 10.10.2025 року о 18:55 год. та 21.11.2025 року о 13:12 год. кредитні кошти в розмірі 18 000,00 грн. та 2 000,00 грн. відповідно, а всього 20 000,00 грн., на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року (а.с. 28-29), заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.05.2026 року складає 61 707,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 29 980,00 грн., заборгованість по комісії за надання кредиту – 1 727,20 грн. та 10 000,00 грн. – заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України.
З цього ж розрахунку вбачається, що відповідачка здійснила всього один платіж з метою погашення заборгованості по відсотках та комісії на загальну суму 7 852,80 грн. 09.11.2025 року, тобто вчинила конклюдентні дії, що свідчить про визнання нею кредитного договору № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року.
Суд погоджується з тим, що за відповідачкою правомірно рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 000,00 грн. та 1 727,20 грн. заборгованості по комісії за надання кредиту.
Однак, суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування позивачем процентів із застосування стандартної процентної ставки в розмірі 1 % за період з 21.11.2025 року по 09.04.2026 року включно, оскільки згідно вимог п. 1.5 примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 21.11.2025 року та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії), паспорту споживчого кредиту від 21.11.2025 року, в зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного додаткового договору становлять 0,8 %.
Отже, починаючи з 21.11.2025 року, денна процентна ставка за кредитом повинна бути не більше 0,8 %. 
Судом проведено розрахунок заборгованості за процентами по кредитному договору № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року та встановлено, що її розмір складає 24 380,00 грн. (1 980,00 грн. + 22 400,00 грн.), а саме: з 10.11.2025 року, до якого відповідачкою сплачено всю суму боргу по процентах в розмірі 5 400,00 грн., по 20.11.2025 року включно за процентною ставкою 1 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (12 днів х 180,00 грн. = 1 980,00 грн.); з 21.11.2025 року по кінець строку кредитування 09.04.2026 року за процентною ставкою 0,8 % (140 днів х 160,00 грн. = 22 400,00 грн.).
Також суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Споживчий центр» в частині стягнення з відповідачки 10 000,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України, не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відсотки за ст. 625 ЦК України за даним кредитним договором нараховані в період дії на території України воєнного стану, то відповідачка ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Споживчий центр».
За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути 46 107,20 грн. заборгованості за кредитним договором № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 20 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 24 380,00 грн. та заборгованість по комісії за видачу кредиту – 1 727,20 грн., відмовивши решті позовних вимог.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 74,72 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № СЦ00109595 від 28.05.2026 року в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 11), який становитиме 1 989,88 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідачки витрати, пов`язані з надсиланням останній позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення у розмірі 150,00 грн., при цьому до позовної заяви долучено квитанцію «Поштової служби «Е-пост» від 27.05.2026 року № 2086620 на загальну суму 130,98 грн., що складається з плати за пересилку відправлення - 72,00 грн., плати за друк документів - 56,88 грн. та сервісного збору - 2,10 грн. (а.с. 42). 
Відтак, з відповідачки на користь позивача слід також стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати, пов`язані з надсиланням їй позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення, що становитимуть 97,87 грн.
На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 141,263-265,280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.10.2025-100001177 від 10.10.2025 року в розмірі 46 107,20 грн. (сорок шість тисяч сто сім гривень і 20 копійок), а також 1 989,88 грн. (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень і 88 копійок) відшкодування сплаченого судового збору та 97,87 грн. (дев`яносто сім гривень і 87 копійок) витрат, пов`язаних з надсиланням відповідачці позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення, відмовивши в решті позову.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що знаходиться за адресою: 01032, м.Київ вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідачка: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.01.2006 року.

Суддя: