Дата документу 08.05.2026 
Справа № 334/3846/18
Провадження № 1-кп/334/22/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя 
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 
при секретарі - ОСОБА_2 
за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
захисника - ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12017080050004985 від 13 листопада 2017 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого 
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 займав посаду виконуючого обов`язки старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», і на нього відповідно до нижчезазначених нормативних актів покладено наступні обов`язки: згідно ст.14 ЗУ «Про охорону праці», «Працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно - правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту: проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог».
Згідно п.6.2.9 НПАОП 1.1.10-1.01-97 «Правил безпечної експлуатації електроустановок» роботи, виконання яких передбачено за розпорядженням, можна проводити за нарядом за рішенням працівника, який видає наряди.
Згідно «Системи управління охороною праці філії Дніпровська ГЕС» від 26 червня 2017 року:
п.4.9.1. працівники філії Дніпровська ГЕС повинні знати і виконувати вимоги нормативних актів з питань охорони праці, правила користування машинами, механізмам, устаткуванням та іншими засобами виробництва, вміти користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;
п.4.9.2. дотримуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно посадової інструкції старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 від 15 березня 2013 року:
п.2.3. своєчасно підготовлює виконання робіт, забезпечує розстановку бригад та робітників, контролює дотримання технології ремонтів та техобслуговування, норм, допусків, оперативно виявляє та усуває причини їх порушення;
п.2.18. забезпечує своєчасну організацію та виконання аварійно - відновлювальних та невідкладних робіт, усунення неполадок та дефектів закріпленого обладнання ділянки;
п.2.21.1. забезпечує дотримання персоналом ділянки вимог правил та інструкцій з охорони праці та виконання безпечних прийомів під час виконання робіт;
п.2.21.6. видає наряди - допуски та розпорядження на виконання робіт, які потребують їх оформлення та не допускає виконання таких робіт без отримання необхідних дозволів;
п.2.21.10. здійснює безперервне спостереження та безпосереднє курівництво роботою або виконанням її етапів у випадках, передбачених ПТБ;
п.4.1 старший майстер виробничої ділянки несе відповідальність за дотримання трудового законодавства, ПТЕ, ПТБ, ППБ, норм охорони праці.
Разом з тим, обвинувачений, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів допустив порушення в частині того, що 13 листопада 2017 року при виявленні дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 під час огляду обладнання в діючій електроустановці напругою понад 1000В Г-16-0, всупереч вимогам правил безпеки, дав усне розпорядження електрослюсарям ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на виконання робіт по усуненню виявленого дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 без оформлення розпорядження та виконання порядку обліку робіт, що виконуються за розпорядженням, тим самим не забезпечивши умови для безпечного виконання ремонтних робіт в діючій електроустановці Г-16-0, та виконання вимог правил безпеки виконавцями робіт, які виконувалися без видачі розпорядження та відповідного нагляду і контролю, під час ведення яких електрослюсар ОСОБА_9 самовільно розширив робоче місце, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, внаслідок чого потрапив під напругу, одержавши при цьому смертельну електротравму.
Такі дії виконуючого обов`язки старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» обвинуваченого з технічної точки зору знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_9 .
Відповідно до пункту 3 Переліку робіт підвищеної небезпеки НПАОП 0.00-2.01-05 «Роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках» та згідно пункту 2 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року №1107, «Монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку... п. 15 «Електричне устаткування електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання понад 1000 В » віднесені до машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки». Отже робота, яку виконував електрослюсар ОСОБА_9 13 листопада 2017 року, відноситься до робіт підвищеної небезпеки.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив, що він не давав будь-якого доручення ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на виконання робіт по усуненню виявленого дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16, а давав доручення ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 провести огляд та встановити причини поломки. На сходах він зустрів ОСОБА_10 , який повідомив що огляд вони закінчили і він вивів з об`єкту ОСОБА_9 . Він оглянув обладнання, ОСОБА_9 там не було, шафи були закриті, висіли попереджувальні знаки, повернувся до майстерні та дав доручення ОСОБА_2 знайти ОСОБА_9 , для надання пояснень, щодо виявленого дефекту. Після цього він повернувся до свого кабінету працювати. Через 15 хвилин йому подзвонив ОСОБА_11 та повідомив, що спрацювала сигналізація, відключився генератор. Він пішов в зал, коли став спускатися по сходах побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_9 , а його син ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надавали йому першу допомогу, двері однієї шафи були відкриті. Коли приїхала швидка допомога, вона констатувала смерть ОСОБА_9 . Усного розпорядження потерпілому він не надавав, ОСОБА_9 самовільно став виконувати ремонт роз`єднувача. Відкривати двері шафи може тільки оперативний працівник. Признаки оп`яніння у ОСОБА_9 він також не бачив. Начальник зміни ОСОБА_10 не є його керівником, та не давав будь-яких вказівок. Начальник ГЕС ОСОБА_11 , також не давав йому розпоряджень.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 , пояснив, що працював на посаді електрослюсаря в підрозділі електроцех. ОСОБА_6 є майстром ділянки по ремонту то експлуатації електрообладнання. Інструктажі з техніки безпеки кожен день проводив ОСОБА_6 . Навчання з техніки безпеки проводив раз на тиждень ОСОБА_6 , після чого вони розписувалися у спеціальному журналі. Кожен раз майстер виписує наряд, оперативний черговий підготовлює та допускає до робочого місця. Вони перебувають особисто під час робіт, потім дивляться, якщо безпечно допускають до робіт. 13 листопада 2017 року о 15 годині ОСОБА_6 , попросив ОСОБА_2 допомогти ОСОБА_9 в майстерні. ОСОБА_2 пішов, потім повернувся за ліхтарем та пішов. Хвилин через п`ять - десять повернувся і сказав, що ОСОБА_9 погано. Він з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 побігли вниз до роз`єднувача. Коли прибігли побачили що ОСОБА_9 лежав на підлозі, біля нього був ОСОБА_17 . Він і ОСОБА_18 почали робити штучне дихання ОСОБА_9 до приїзду швидкої. Празників життя у ОСОБА_9 не було. Претензій будь-якого характеру до ОСОБА_6 не має, вважає що трапився нещасний випадок.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працював начальником зміни на філії Дніпровської ГЕС-2. 13 листопада 2017 року була його зміна, приблизно о 14 годині звернув увагу на комп`ютері на заземлюючий ніж. Він звернувся до ОСОБА_6 , щоб виділив спеціаліста, для встановлення дефекту. ОСОБА_6 виділив ОСОБА_9 , який під його контролем провів огляд, та виявили, що потрібний ремонт, вузол знаходився поза шафою. Він вивів ОСОБА_9 від шафи, закрив її, повідомив, що зараз роботи без допуску проводити не будуть та пішов робити обхід. На шляху зустрів ОСОБА_6 , та повідомив йому про виявлений дефект. Через 15 хвилин машиніст повідомив йому, необхідно допустити зміну. Коли він оформив допуск, спрацювала аварійна сигналізація, відключи 15 агрегат. Він відправив чергового машиніста ОСОБА_13 провести огляд агрегату та доповів начальнику ГЕС, що відбулося. Через декілька хвилин, ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_9 лежить без свідомості, необхідно викликати швидку допомогу. Розпорядження на ремонт ОСОБА_6 отримує від начальника ГЕС, далі ОСОБА_6 дає розпорядження надати допуск для виконання роботи. Будь яких розпоряджень від ОСОБА_6 на допуск до роботи ОСОБА_9 не було. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13 листопада 2017 року о другій годині ОСОБА_6 зайшов до майстерні та дав доручення ОСОБА_9 під наглядом ОСОБА_10 встановити поломку. Десь через пів години ОСОБА_6 дав йому доручення допомогти ОСОБА_9 . Коли він підійшов до ОСОБА_9 , той повідомив, що потрібно принести ліхтарик, оскільки він упустив «шплінт». Він пішов у майстерню взяв ліхтар та став підсвічувати ОСОБА_9 , той знайшов «шплінт» та попросив принести мастило, він пішов за мастилом, а коли повернувся, побачив, що ОСОБА_9 лежить біля шафи, де роз`єднувач, двері шафи були відкриті. Він побіг до майстерні кликати на допомогу. Допомогу потерпілому до приїзду швидкої допомоги надавали він і син потерпілого ОСОБА_12 . 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що він начальник виробничого-технічного відділу в 13 листопада 2017 року о 15 годині 12 хвилин був на Дніпровській ГЕС-1, а подія трапилась на Дніпровській ГЕС-2. Коли трапився нещасний випадок, начальник оперативної служби, начальник служби охорони праці, головний інспектор і директор виїхали на ГЕС-2. По приїзду вони побачили поліцію, швидку. Він знав потерпілого ОСОБА_9 як кращого фахівця. Також повідомив, що якщо виконуються ремонтні роботи своїми силами, складаються акти дефектовки, графіки ремонтних робіт. Вони роблять контроль за виконаними роботами. Агрегат був на плановому ремонті. Подія трапилася на роз`єднувачі, там працювати не дозволено. Тільки огляд. Для огляду достатньо усного розпорядження і після чого доповідає майстру.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що на Дніпровській ГЕС працює медиком. Під кінець робочого дня їй було повідомлено що трапився нещасний випадок, і вона разом з медичною сестрою виїхала на місце. По приїзду на місце, була присутня біля потерпілого ОСОБА_9 коли швидка надавала йому першу невідкладну медичну допомогу. Видимих ушкоджень на тілі потерпілого вона не бачила.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , пояснив, що він працює начальником відділу по охороні праці на філії Дніпровська ГЕС. 13 листопада 2017 року повідомили про нещасний випадок, коли приїхав на ГЕС-2, на місці нещасного випадку були ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які надавали допомогу ОСОБА_9 , одночасно також приїхала швидка допомога. Він знаходився до закінчення всіх слідчих дій, також приймав участь у комісії, яка проводила розслідування нещасного випадку, що стався 13 листопада 2017 року. Про ситуацію, розповів, що доступ в шафи захищений, вони закриті на замок, та відкриваються тільки коли обладнання виведено з роботи та потребує проведення ремонту. Перед цим випадком був виявлений дефект по сигналізації. ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_6 , щоб виділили спеціаліста, який разом з ним огляне та виявить дефект. ОСОБА_6 виділив ОСОБА_9 , який разом з ОСОБА_10 оглянув та встановив дефект, який необхідно було усунути. Було встановлено, що відсутня необхідність виводити обладнання з роботи. ОСОБА_10  вивів ОСОБА_9 від шафи та пішов робити обхід згідно графіку, де зустрів ОСОБА_6 , якому повідомив про виявлений дефект. Вони разом визначили, що потрібно буде допомога другого чоловіка. ОСОБА_10 вернувся на своє робоче місце на пульт управління, а через деякий час спрацювала сирена, що гідроагрегат пішов на зупинку. Черговий машиніст ОСОБА_13 побіг оглядати гідроагрегат та побачив лежачого ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , який пояснив, що біжить за допомогою. Допуск до роботи не було оформлено, тому інструктаж не було проведено. Потерпілий ОСОБА_9 був один із самих досвідчених спеціалістів, з багаторічним стажем роботи. ОСОБА_9 повинен був доповісти ОСОБА_6 , який виявлено дефект та що саме необхідно зробити. Однак роботи ОСОБА_9 став проводити самовільно, допуску, інструктажу, також не було необхідності відкривати шафу, оскільки роботи необхідно було проводити в тій частині, де відсутня висока напруга.
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_22 пояснив, що проводив судову комісійну експертизу з безпеки життєдіяльності та охорони праці разом з спеціалістом ОСОБА_23 . Для проведення комісійної експертизи потрібно залучення двох або більше осіб. Експертиза проводилася на основі посадових інструкцій технічного персоналу які були причетні до нещасного випадку, нормативних документів в електротехнічній галузі наданих слідчим. По наданим матеріалам ОСОБА_6 який виконував обов`язки старшого зміни, не забезпечив безпеку праці своїх підлеглих, а також допустив ОСОБА_9 до огляду та виконання робіт у нетверезому стані. Як би ОСОБА_6 виніс письмове розпорядження, зробив всі дії по відключенню електроустановки від струму, всі працівники були б убезпечені від струму під час роботи по ремонту, нещасного випадку не було.
Від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 прокурор відмовився у зв`язку з неможливістю з`ясувати їх місце знаходження за місцем проживання останні відсутні та будь якого зв`язку з ними не має. 
Крім показань свідків винуватість ОСОБА_6 підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме:
протокол огляду місця події від 13 листопада 2017 року приміщення цеху ДніпроГЕС за адресою м. Запоріжжя, бул. Вінтера, №1 та фототаблицями до нього та планом схеми до нього (т.1 а.с. 126-143);
положення «Системи управління охороною праці філії Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго», затверджене 26.06.2017 року (т.1 а.с. 145-157);
положення про окремий підрозділ ГЕС-2 філії Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго» (т.1 а.с. 170-178);
посадова інструкцією Начальника зміни ГЕС-2 філії Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго» (т.1 а.с. 179-193);
журнал інструктажу дільниці по ремонту електрообладнання ГЕС -2, в якому є підпис, що 04 серпня 2017 року, 12 вересня 2017 року, 16 жовтня 2017 року, 24 жовтня 2017 року з ОСОБА_9 проведений інструктаж (т.1 а.с. 194-196);
інструкція по охороні праці №103/17 електрослюсаря по ремонту електричних машин (т.1 а.с. 197-205);
інструкція електрослюсаря по ремонту електричних машин 6 розряду дільниці по ремонту та обслуговуванню електротехнічного обладнання і кабельних мереж ГЕС-2 (т.2 а.с. 1-4);
графік перевірки знання по інструкціям персоналу ГЕС-2, відповідно до якого ОСОБА_9 пройшов перевірку 12 жовтня 2017 року (т.2 а.с.5);
журнал протоколів перевірки знань персоналу ГЕС-2 філії Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго» (т.2 а.с. 6-10);
посадова Інструкцією старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту і обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ДГЕС-ІІ, яку отримав ОСОБА_6 під підпис. (т.2 а.с. 11-15);
журнал дефектів і неполадок в устаткуванні, в якому є запис від 13 листопада 2017 року, заземлювальний ніж, нема сигналізації положення. Вахта №3. (т.2 а.с. 16-18)
журнал оперативним, в якому є запис щодо виявлення дефекту заземлювального ножа та які проводилися дії після цього. (т.2 а.с. 21-24);
журнал обліку робіт по нарядам і розпорядженням, в якому відсутній запис про розпорядження на виконання роботи щодо усунення неполадки щодо заземлювального ножа (т.2 а.с. 25-26);
наказ Головного Управління держпраці у Запорізькій області №2330р від 14 листопада 2017 року про комісію із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком. (т.2 а.с. 30-31);
акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 листопада 2017 року о 15 год. 12 хв. на філії Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго», відповідно до якого, комісія зробила висновок, що нещасний випадок з електрослюсарем 6 розряду з ремонту електричних машин дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_9 стався під час виконання ним трудових обов`язків, за режимом роботи підприємства, в денний час доби, що підпадає під обставини за яких нещасний випадок визначається таким, що пов`язаний з виробництвом, та відповідно до підпункту 1 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і складено акт за формою Н-1.
Особи, дії або бездіяльність, яких призвели до настання нещасного випадку: ОСОБА_9 - електрослюсар 6 розряду з ремонту електричних машин дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який самовільно проводив роботи, а також розширив робоче місце і об`єм завдання, при проведенні робіт з ремонту КСА ЗНГГ-16; знаходився на роботі в нетверезому стані, що підтверджено висновком судово-токсилогічного дослідження крові від трупа ОСОБА_9 , виявлено 0,7 % етилового спирту (висновок судово-токсикологічної експертизи №6506 від 14 листопада 2017 року), чим порушив вимоги пп.1.12, 3.3 Інструкції з охорони праці №103/17, затверджено 19 липня 2013 року, ст.14 Закону України Про охорону праці» №2694;
ОСОБА_10 - начальник зміни ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який виконував роботи при огляді в діючих електроустановках вище 1000 В; не повідомив начальника ГЕС-2 щодо появи дефекту, виявленого під час огляду КСА ЗНГГ-16, чим порушив вимоги п.2.14 Посадової інструкції начальника зміни ГЕС-2, затвердженої 25 березня 2014 року, п.5.1.6 НПАОП 40.1-1.01-97 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 06 жовтня 1997 року №257, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.1998 року за №11/2451, ст. 14 Закону України «Про охорону праці» № 2694.
ОСОБА_6 старшого майстра дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який не видав розпорядження на проведення робот, які потребують їх оформлення (згідно Переліку робіт в електроустановках ГЕС-2, що виконуються за розпорядженням однією особою, затвердженого Головним інженером від 28 грудня 2016 року), та допустив виконання таких робіт без отримання необхідних дозволів, чим порушив вимоги п.2.21.6 Посадової інструкції старшого майстра дільниці з ремонту та обслуговування електричного устаткування і кабельних мереж ГЕС-2, затвердженої 19 липня 2013 року, ст.14 Закону України «Про охорону праці» №2694.
ОСОБА_11 - начальник ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», який не виконав вимоги законодавства та нормативних документів, а саме Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 06 жовтня 1997 року, №257, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 1998 року №11/2451, чим не виконав посадові обов`язки визначені в пп.6.1, 6.2 Положення про окремий підрозділ ГЕС-2, затвердженого 04 листопада 2015 року, ст.14 Закону України «Про охорону праці».
Начальника зміни ГЕС-2 - ОСОБА_10 , в.о. старшого майстра дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 - ОСОБА_6 , начальника ГЕС-2 - ОСОБА_11 за порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки притягнено до адміністративної відповідальності. (т.2 а.с. 32-42);
Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, ОСОБА_9 . В якому зазначено, що ОСОБА_6 дав усне розпорядження ОСОБА_9 під наглядом оперативного працівника ОСОБА_10 оглянути КСА ЗНГТ-16 (з пояснювальної записки та протоколу опитування ОСОБА_6 ).
Було виявлено, що тяга приводу кінцевого вимикача заклинило. ОСОБА_10 попередив ОСОБА_9 про закінчення огляду КСА у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 , настав час чергового обходу устаткування відповідно до графіка. Вальчук вивів ОСОБА_9 з майданчика роз`єднувача, двері комірок фаз роз`єднувача ГГ-16-0 залишилися замкненими (з пояснювальної записки та протоколу опитування ОСОБА_10 ).
Для усунення дефекту за проханням ОСОБА_9 начальник зміни ОСОБА_10 попросив в.о. старшого майстра дільниці ОСОБА_6 надати ще одного працівника. ОСОБА_6 був призначений електрослюсар ОСОБА_2 (з пояснювальних записок та протоколів опитування ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ).
В 15 год. ОСОБА_2 за вказівкою ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 , який знаходився на оглядовому майданчику біля КСА ЗНГТ-16, двері шаф фаз роз`єднувача ГГ-16-0 було зачинено. За проханням ОСОБА_9 ОСОБА_2 повернувся у майстерню за ліхтарем. Повернувшись з ліхтарем ОСОБА_2 освітлював КСА, а ОСОБА_9 виконував роботу в діючій електроустановці по фіксуванню тяги. ОСОБА_9 полагодив тягу КСА та наказав ОСОБА_2 принести з майстерні мастило, щоб змастити механізм КСА (з пояснювальної записки та протоколу опитування ОСОБА_2 ).
До 15 год. 05 хв. ОСОБА_9 декілька разів дзвонив на пульт керування з метою з`ясування стану сигналізації ЗНГГ-16 черговому машиністу ОСОБА_24 , який щоразу підтверджував включений або відключений стан ЗНГГ-16. (з пояснювальної записки та протоколу опитування ОСОБА_25 ).
О 15 год. 12 хв. сталося аварійне відключення ГГ-15 (дзвенів сигнал по всій території машинного залу ГЕС-2). Водночас з сигналом, ОСОБА_2 повернувся з майстерні із мастилом до ЗНГГ-16 та побачив ОСОБА_9 , який лежав на оглядовому майданчику уздовж фаз В та С шаф ГГ-16-0. Двері шафи фази В роз`єднувача ГГ-16-0 були частково відкриті. ОСОБА_2 окликав ОСОБА_9 той не подавав ознак життя (з пояснювальної записки та протоколу опитування ОСОБА_2 ).
Одразу після відключення ГГ-15 ОСОБА_10 дав розпорядження ОСОБА_13 провести огляд. ОСОБА_13 спустився та зустрів ОСОБА_2 , який повідомив про нещасний випадок з ОСОБА_9 ОСОБА_2 направився в приміщення майстерні за допомогою. ОСОБА_13 оглянув потерпілого та доповів ОСОБА_10 . О 15 год. 20 хв. ОСОБА_25 викликав швидку допомогу. До приїзду швидкої допомоги потерпілому надавалася домедична допомога ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , який отримав інформацію в майстерні від ОСОБА_2 (з пояснювальних записок та протоколів опитування ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ).
Особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . (т.2 а.с. 43-52);
Лист КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи №01-15/8785 від 16 листопада 2017 року, яким повідомили, що смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 настала від ураження електричним струмом. (Висновок експерта від 14 листопада 2017 року №3983). У крові від трупа ОСОБА_9 виявлено 0.7 % етилового спирту (висновок судово-токсилогічної експертизи від 14 листопада 2017 року №6506) (т.2 а.с. 53);
протокол огляду місця, де стався нещасний випадок 13 листопада 2017 року. (т.2 а.с. 54-56);
протокол засідання комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 листопада 2017 року та додатки до нього. (т.2 а.с.57-88);
висновок експерта №6037-17 від 26 квітня 2018 року за результатами проведення судової комісійної експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженні №12017080050004985, відповідно до якого в даній виробничий ситуації:
дії в.о. старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговуванню електрообладнання і кабельних мереж ГЕС-2 ОСОБА_6 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці», пункту 6.2.9. Правил безпечної експлуатації електроустановок, пунктів 4.9.1., 4.9.2. Системи управління охороною праці філії Дніпровська ГЭС, пунктів 2.3., 2.18., 2.21.1., 2.21.6., 2.21.10., 4.1. абз. 4 Должностной инструкции старшего мастера 1 группы участка по ремонту и обслуживанию электрооборудования и кабельных сетей ГЭС - 2 Филиал «Днепровская гидроэлектростанция» в частині того, що 13.11.2017 при виявленні дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 під час огляду обладнання в діючій електроустановці напругою понад 1000В Г-16-0, всупереч вимогам правил безпеки дав усне розпорядження електрослюсарям ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на виконання робіт по усуненню виявленого дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 без оформлення розпорядження та виконання порядку обліку робіт, що виконуються за розпорядженням, тим самим не забезпечивши умови для безпечного виконання ремонтних робіт в діючій електроустановці Г-16-0 та виконання вимог правил безпеки виконавцями робіт, не одержав необхідних дозволів на проведення ремонтних робіт, які виконувалися без видачі розпорядження та відповідного нагляду і контролю, під час ведення яких електрослюсар ОСОБА_9 самовільно розширив робоче місце, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, внаслідок чого потрапив під напругу, одержавши при цьому смертельну електротравму, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_9 
дії електрослюсаря з ремонту електричних машин 6 розряду дільниці з ремонту та обслуговуванню електротехнічного обладнання і кабельних мереж ГЕС - 2 ОСОБА_9 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці», пункту 5.1.6., 5.2.2. Правил безпечної експлуатації електроустановок, пунктів 4.9.1., 4.9.2. Системи управління охороною праці філії Дніпровська ГЭС, пунктів 1.4.1., 1.44., 1.6. абз. 3,4, 2.6., 3.3. Инструкции по охране труда №103/17 электрослесаря по ремонту электрических машин филиал «Днепровская гидроэлектростанция», пунктів 4.1. абз.2,3, 5.12. Рабочей инструкции электрослесаря по ремонту электрических машин 6 разряда участка по ремонту и обслуживанию электротехнического оборудования и кабельных сетей ГЭС - 2 в частині того, що працюючи 13 листопада 2017 року в зміні та одержавши усне розпорядження в.о. старшого майстра ОСОБА_6 щодо усунення дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 в діючій електроустановці напругою понад 1000 В, всупереч вимогам правил безпеки, виконуючи ремонтні роботи по усуненню дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 в нетверезому стані, які виконувалися без видачі розпорядження та відповідного нагляду і контролю, під час ведення яких електрослюсар ОСОБА_9 самовільно розширив робоче місце та обсяг ремонтних робіт, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача Г-16-0, внаслідок чого потрапив під напругу, одержавши при цьому смертельну електротравму, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертельним травмуванням.
Порушення вимог правил безпеки, допущені в даній виробничій ситуації начальником ГЕС-2 ОСОБА_11 і начальником зміни ГЕС-2 ОСОБА_10 мають загальний (опосередкований) характер, і з технічної точки зору не знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням електрослюсаря ОСОБА_9 (т.2 а.с. 92-129);
наказ про прийняття на роботу ОСОБА_9 електрослюсарем по ремонту електрообладнання електростанції від 02 червня 1992 року та копія його трудової книжки (т.1 а.с.159-168);
наказ від 11 липня 2017 року про переведення ОСОБА_6 виконуючим обов`язки старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту і обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ДГЕС-ІІ з 01 липня 2017 року. (т.1 а.с. 169).
Надані стороною обвинувачення документи: витяг з ЄРДР, постанова про призначення групи прокурорів, постанова про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження слідчій групі, супровідні листи, тощо - які за своїм змістом не містять ознак доказів, але мають значення для вирішення кримінального провадження, суд в обґрунтування провини обвинуваченого не покладає, зазначені процесуальні документи засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону.
Під час судового розгляду стороною захисту в ході судового розгляду кримінального провадження заявлялось клопотання про визнання неналежними та недопустимими доказом висновок експерта та спеціаліста №6037-17 від 26 квітня 2018 року.
Надаючи оцінку клопотанню сторони захисту, їх доводам та мотивам щодо доказів зібраних під час досудового розслідування, який сторона захисту просить визнати недопустимим, суд зазначає наступне: у кожному конкретному випадку, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, суд повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження, тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.
Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, діяння, визначені у ч.2 ст.87 КПК України. Недопустимими є також докази, що були отримані в порядку, зазначеному у ч.3 ст.87 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення крім випадків, встановлених ч.2 ст. 89 КПК України.
Оцінюючи висновок експерта №6037-17 від 26 квітня 2018 року за результатами проведення судової комісійної експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці, складеного експертами ОСОБА_22 та фахівцем ОСОБА_23 , суд виходить з положень ст.94, ч.10 ст.101 КПК України, у відповідності до яких висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
При цьому, суд зауважує, що у випадку, якщо сторона кримінального провадження не погоджується з висновками судової експертизи, вважає їх хибними або неповними, вона наділена процесуальними правами, зокрема, заявляти клопотання про проведення повторної, додаткової експертизи (ст.332 КПК), або клопотати про виклик експертів у судове засідання та їх допит з метою роз`яснення висновку, під час якого сторони мають право ставити експерту запитання стосовно наданого ним висновку, включаючи питання достатності відомостей на яких ґрунтувався висновок (ст.356 КПК). 
Втім, сторони кримінального провадження своїми процесуальними правами, передбаченими ст.ст.332, 356 КПК України не скористалась, жодних клопотань щодо призначення додаткової або повторної судової експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці, від сторін не надходило. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджений доказ, а саме висновок експерта №6037-17 від 26 квітня 2018 року є належним, допустимим, таким, що узгоджується з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами та у своїй сукупності доводить за стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом» винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Крім цього доводи сторони захисту та сумніви у компетентності експерта суд не приймає до уваги як не обґрунтовані. Висновок експерта складений відповідно до вимог чинного законодавства, експерт та фахівець мають відповідний стаж роботи у відповідній галузі про що зазначено у висновку експерта, експерт та фахівець попереджені про кримінальну відповідальність про що свідчать їх підписи в зазначеному експертному висновку, висновок експерта має всі необхідні реквізити, у вступній частині експертного висновку зазначено перелік законодавчих та нормативних актів, методики та рекомендована науково-технічна та довідкова література, яка використовувалась експертом та фахівцем, описова частина та підсумкова частини експертного висновку не містять суперечностей, відповіді надані на всі питання, які були поставлені перед експертом.
Згідно з вимогами ст.323 КПК України в основу вироку можуть бути покладені лише ті достовірні докази, які були розглянуті в судовому засіданні. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Зазначена позиція висловлена в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» №8 від 24 жовтня 2003 року, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом, зокрема воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Крім цього дані вимоги процесуального закону узгоджуються з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у рішеннях: так у справі «Абрамян проти Росії» Європейський суд зазначив, що у п.3 ст.6 Конвенції йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної, інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії»). Крім того, право бути детально проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції».
Відповідно до статті 65 КПК України доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами (частина друга). Перелік суб`єктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 Кодексу.
У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року №5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність. 
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Згідно ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.
Тому суд застосовує статтю 62 Основного Закону України, згідно з вимогами якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах інкримінованого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, є такими.
Основним безпосереднім об`єктом кримінального проступку є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.
Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода внаслідок експлуатації, ремонту, реконструкції, спорудження певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються. Ці правила стосуються не загальних правил охорони праці, які поширюються на всі галузі народного господарства та види виробничої діяльності, а лише тих правил, що стосуються окремих видів робіт. Це, зокрема, навантажувально-розвантажувальні роботи; ремонт та реконструкція транспортних комунікацій в умовах збереження руху транспорту; електромонтажні роботи, що проводяться без знеструмлення обладнання; підземні гірничі роботи; висотні монтажні та інші будівельні роботи; роботи, які проводяться з обладнанням, що експлуатується під тиском, в умовах високих температур чи холоду; роботи з отруйними і сильнодіючими речовинами тощо.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, 2) наслідками у вигляді створення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Крім того, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу цього злочину є обстановка і місце його вчинення.
Порушення правил безпеки може полягати у вчиненні дії, забороненої правилами (чи сукупності таких дій), або бездіяльності - невиконанні дій, які особа могла і повинна була вчинити. Для кваліфікації діяння за ч.2 ст.272 КК України важливе значення має визначення змісту правил безпеки, які порушено. При цьому не має значення, яким нормативно-правовим актом вони встановлені, - це можуть бути не лише акт під назвою "правила", а й закон, постанова, інструкція, положення, наказ, стандарт тощо. Потрібно вказати на конкретну статтю, пункт, параграф, які порушено, та визначити, у чому саме полягає порушення тих чи інших нормативних вимог.
Обстановка вчинення злочину полягає у тому, що діяння має місце в ході виконання робіт з підвищеною небезпекою. 
Місцем вчинення даного злочину є будь-яке підприємство. 
Підприємство - це вид виробничої установи (установи, на якій здійснюються виготовлення, переробка, ремонт та інші дії з продукцією), де зосереджені верстати, обладнання та містяться підрозділи, що виконують адміністративні, фінансові, постачальницькі та інші функції. Вид підприємства, форма власності та підпорядкованість, розміри, місце розташування та інші подібні ознаки не мають значення для його визнання місцем вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України. Поняттям «підприємства» як місця вчинення злочину охоплюються як ті із них, що мають організаційну самостійність, так і окремі цехи, дільниці, а також ділянки місцевості, на яких виконуються виробничі операції, або розташовані поза територією, закріпленою за даною виробничою одиницею. Це може бути будь-який об`єкт, де роботи з підвищеною небезпекою здійснюються його працівниками, з використанням належного йому обладнання, на виконання укладених ним господарських договорів (відтинок шляху, будівельний майданчик, квартира замовника тощо). Не виключається застосування ч.2 ст.272 КК України і при порушеннях правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою у зв`язку з підприємницькою діяльністю, яка здійснюється без передбаченої законом державної реєстрації, чи без одержання ліцензії на види діяльності, які підлягають ліцензуванню, або з порушенням умов такого ліцензування, а також при зайнятті забороненими видами підприємницької діяльності або діяльності, за яку відповідальність встановлено окремими статтями Особливої частини КК. 
Загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків полягає в таких змінах у стані виробничих об`єктів, підприємств, внаслідок яких виникає реальна небезпека настання реальної шкоди вказаним у ч.2 ст.272 КК України благам. Ці зміни, породжені порушеннями правил безпеки, можуть виражатися у початку неконтрольованих процесів горіння, виникненні процесів детонації, підвищенні концентрації шкідливих газів в атмосфері, змінах у взаємному розташуванні важких предметів (порушенні їх стійкості) чи зменшенні міцності конструкцій, зростанні тиску газів у резервуарах чи трубопроводах, підведенні електричної напруги до об`єктів, які мають бути знеструмлені, тощо. Внаслідок цього виникає висока ймовірність виникнення пожеж, вибухів, дії термічних факторів, обвалу споруд чи вантажів, початку дії інших шкідливих факторів або й реальний початок відповідних процесів. У свою чергу, вони породжують можливість настання шкоди, вказаної у ч.2 ст.272 КК України.
Реальність загрози визначається з урахуванням: наявності чи відсутності людей у сфері дії шкідливих факторів, які приводяться до руху порушеннями правил виконання робіт з підвищеною небезпекою; кількістю та ступенем шкідливості певних речовин; тривалості, місця та часу вчинення діяння тощо. Тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлено під загрозу; кількості осіб, які можуть потерпіти від вибуху, обвалу, дії інших факторів; інших конкретних обставин справи.
Причинний зв`язок у цьому кримінальному правопорушенні має складний характер. Такий зв`язок складається, принаймні, з двох ланок: а) між дією або бездіяльністю, яка полягає в порушенні правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, та виникненням або активізацією шкідливих, потенційно небезпечних факторів (тих, які створюють поки що абстрактну небезпеку заподіяння шкоди); б) між виникненням абстрактної небезпеки та наслідками, вказаними в ч.2 ст.272 КК України. Отже, причинний зв`язок можна констатувати лише тоді, коли встановлено обидві ланки (ланцюги) причинності.
Злочин вважається закінченим з моменту настання відповідних наслідків, вказаних у частині 2 статті 272 КК України.
Суб`єкт злочину спеціальний. Ним є особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Обов`язки з дотримання правил можуть покладатися на особу в зв`язку із обійманою посадою чи виходячи з характеру виконуваної роботи. Якщо особа, яка допустила порушення правил, виконувала певну роботу з власної ініціативи чи всупереч забороні адміністрації підприємства, вона підлягає відповідальності за ст.272 КК України, і тоді, коли при цьому встановлена вина іншого працівника, який був зобов`язаний контролювати виробничий процес і усунути від робіт з підвищеною небезпекою того, хто не допущений до їх виконання.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення визначається ставленням винного до наслідків і характеризується необережністю. Виною у цьому складі злочину охоплюється знання винним правил, порушення яких йому інкримінується. Про це може свідчити факт проведення інструктування перед роботою, складання іспитів чи заліків на знання відповідних правил, наявність посвідчень на право управління певними механізмами тощо.
Таким чином для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, необхідно стороні обвинувачення довести усі ознаки складу цього кримінального правопорушення: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) наслідки кримінального правопорушення; 4) причинний зв`язок між діянням та наслідками кримінального правопорушення.
Судом досліджено надані стороною обвинувачення докази, а також оцінено заперечення захисту на предмет їх достатності та обґрунтованості. Під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті проведено детальний аналіз показань обвинуваченого у взаємозв`язку із показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків. Одночасно з`ясовано фактичні дані, що містяться в таких показаннях та ті, які відображені у Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку і висновку експерта, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України. 
З урахуванням викладеного суд, аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки надані ним пояснення на свій захист є спробою уникнути кримінальної відповідальності та об`єктивно спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.
Крім цього судом враховано, що потерпілий ОСОБА_9 виконуючи ремонтні роботи по усуненню дефекту тяги кінцевого вимикача КСА ЗНГГ-16 в нетверезому стані самовільно розширив робоче місце та обсяг ремонтних робіт, відкривши викруткою двері комірки фази «В» роз`єднувача ГГ-16-0, внаслідок чого потрапив під напругу, одержавши при цьому смертельну електротравму, і його дії з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертельним травмуванням.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, скоєний ОСОБА_6 злочин за ч.2 ст.272 КК України відносяться до тяжкого злочину, вчиненого з необережності.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, працює на посаді виконуючого обов`язки старшого майстра 1 групи дільниці з ремонту та обслуговування електротехнічного устаткування та кабельних мереж ГЕС-2 філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , які є виключно позитивними та свідчать, що останній не є особою, небезпечною для суспільства, враховуючи, той факт, що з боку ОСОБА_9 також мало місце порушення правил безпеки, який самовільно розширив робоче місце та обсяг ремонтних робіт, позицію потерпілого ОСОБА_12 , який заявив, що будь яких претензій до ОСОБА_6 не має, та просив його виправдати, а також позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення інженерно-технічної експертизи №6037-17 від 26.04.2018 в розмірі 14 872 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.
Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, щодо робіт з підвищеною небезпекою строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення інженерно-технічної експертизи №6037-17 від 26 квітня 2018 року в розмірі 14872 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1