08.06.2026 
ЄУН 389/4443/25 
Провадження №2-о/389/172/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді Берднікової Г.В.,
присяжних: Попкова С.П., Таран О.С. за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з данною заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити над нею опіку, призначивши заявника її опікуном. 
На обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника. Протягом 2023-2025 років мати перенесла тричі хворобу інсульт. Останнім часом стан її здоров`я значно погіршується. Вона не ходить, майже не розмовляє, не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хвороби вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стан її здоров`я з кожним днем погіршується. Внаслідок хвороби остання потребує догляду та встановлення над нею опіки. Відтак заявник змушена звернутись з даною заявою до суду.
В судове засідання заявник не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі.
Представник  ОСОБА_2  - адвокат Новіков О.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій також просив розгляд справи просив провести без його участі.
Представник заінтересованої особи до суду також не з`явився, причини неявки не повідомив.
Необхідність особистої участі ОСОБА_1 у даному судовому засіданні не встановлена.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними.
Відповідно до частини 1 статті 41, статті 55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів такої особи.
Згідно з частиною 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно зі статтею 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Аналогічні положення містяться у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (пункт 3.1.).
Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Зокрема частиною 3 статті 296 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
При цьому у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи або визнання фізичної особи недієздатною законодавством передбачається судовий контроль, в тому числі періодичний, за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності.
Такий принцип втілений у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу закріплене у Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.
У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. 
Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.
Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).
Суд звертає увагу, що у справах про визнання фізичної особи недієздатною призначається судово-психіатрична експертиза.
Саме висновок експерта в таких справах є належним доказом психічного стану особи.
Отже, висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.
Так, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №180, проведеної 30 квітня 2026 року, ОСОБА_2 на даний час хворіє на легкий когнітивний розлад (згідно МКХ 10, F-06.7), який не являється хронічним та стійким. ОСОБА_2 , в силу свого психічного розладу здоров`я розуміє значення своїх дій та може керувати ними, а тому не потребує встановлення над нею опіки та призначення опікуна (а.с.43-45). 
Крім того, звернувшись до суду та заявляючи вимоги про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення її опікуном, заявниця не надала належних та достатніх доказів психічного стану такої особи.
Так, до своєї заяви заявницею було долучено лише копію виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного з якої вбачається, що ОСОБА_2 встановлено діагноз: гострий ішемічний мозковий інсульт лівої півкулі мозочку у вертебро-базилярному басейні (14.10.2025 р.) кардіоемболічний підтип. Рекомендовано: нагляд сімейного лікаря, невролога, дерматолога; заходи з вторинної профілактики інсульту; корекція способу життя (а.с.10-11). 
Однак належні докази, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними, у справі відсутні. Крім того висновок експерта прямо вказує на те, що остання розуміє значення своїх дій та може керувати ними, а тому не потребує встановлення над нею опіки та призначення опікуна
Питання щодо встановлення опіки є похідним від вирішення питання про визнання особи недієздатною. Оскільки підстав для визнання ОСОБА_2 немає, відповідно й питання щодо встановлення над нею опіки не може бути вирішено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання  ОСОБА_2  недієздатною та призначення її опікуном заявниці в судовому засіданні не доведені.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 300 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною відмовити.
Судовий збір залишити по фактично понесеному.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
Заявник – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Г.В. Берднікова

Присяжні:        І.С. Попков

О.С. Таран