ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 р. 	Справа № 480/3968/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко) у справі №480/3968/23
за позовом ОСОБА_1 
до  Адміністрації Державної прикордонної служби України   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у період бойових дій на території Сумської області та міста Суми, а саме з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно, при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. щомісяця;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у період бойових дій на території Сумської області та міста Суми, а саме з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів у розмірі збільшеному до 100 000 грн. щомісяця.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, пропорційно в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, а саме за 02.03.2022.
Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, пропорційно в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, а саме за 02.03.2022.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, про неврахування судом першої інстанції, що в період з 24.02.2022 до 08.04.2022 позивач забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, був залучений до формування Добровольчого формування Сумської міської територіальної громади №2 (далі по тексту - ДФСМТГ №2), систематично та безперервно навчав бійців ДФСМТГ №2 у м. Суми з професійної підготовки, організував ведення журналу службово-бойових дій. 
В період з 08.04.2022 до 08.11.2022 позивач, у зв`язку із пораненням , пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а тому має право на додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн.
Судом не враховано докази, які є підставою для нарахування позивачу винагороди за весь спірний період.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.
Адміністрація Державної прикордонної служби України, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, просила скасувати таке рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відсутні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме бойовий наказ, журнал бойових дій, рапорт начальника про безпосередню участь у бойових діях.
Зазначає, що оскільки матеріали справи не містять жодного документального підтвердження участі позивача у будь-якому з визначених у п.2 наказу Адміністрації ДПС № 164-АГ заходах, відсутні підстави для виплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 грн. в місяць.
Вважає, що відповідач в питаннях грошового забезпечення позивача діяв виключно в межах чинного законодавства та у спосіб, визначений законодавством України.
Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідно до ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а скаргу відповідача задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України на посаді начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою “Кадетський корпус” імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України до 20.01.2023, звільнений з військової служби на підставі п.п."б" (за станом здоров`я) п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення наказами Голови Держприкордонслужби №39-ОС від 12.01.2023 та начальника Державного ліцею інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою “Кадетський корпус” імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20.01.2023 №26-ос (т.1, а.с.78-79).
Після введення воєнного стану, позивач, як начальник вищевказаного ліцею, серед іншого, видав накази:
- від 24.02.2022 №43 “Про зміну режиму роботи ліцею”, відповідно до якого, враховуючи знаходження ліцею в прикордонній з рф областю, з метою забезпечення життя та здоров`ю ліцеїстів та персоналу Ліцею з 24.02.2022 до особливого розпорядження призупинено освітній процесу, цивільним працівникам наказано вибути до місць проживання, а військовослужбовцям ліцею наказано знаходитись в місці дислокації навчального закладу (т.1, а.с.9-10). Доповідною від 12.04.2022, за підписом в.о. начальника ліцею повідомлено Директора Департаменту персоналу Державної прикордонної служби України про хід евакуації ліцеїстів та працівників ліцею (т.1, а.с.27);
- від 24.02.2022 №44 “Про участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії”, відповідно до якого наказано військовослужбовців та окрему категорію працівників ліцею залучити до участі у забезпеченні здійсненні заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської територіальної громади та міста Суми та наказано організувати ведення журналу службово-бойових дій ліцею (т.1, а.с.11-12, 28-35);
- від 26.02.2022 №45 “Про залучення особового складу”, прийнятого на підставі клопотання командира Добровольчого формування Сумської міської територіальної громади №2 (том 1, а.с.15), яким, крім іншого, наказано залучити окрему категорію працівників ліцею відповідно до додатку до систематичного та безперервного навчання бійців ДФСМТГ №2 у м. Суми з професійної бойової підготовки з використанням теоретичних та практичних занять військовослужбовців (т.1, а.с.13-14).
02.03.2022, близько 7 год. 30 хв., представниками підрозділів збройних сил та інших відомств РФ здійснено посягання на територіальну цілісність і недоторканність України шляхом ракетних обстрілів території Військової частини НОМЕР_1 , а саме казарми, приміщення штабу та інших приміщень, розташованих на території вказаної військової частини, що вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №42022201350000008 (т.1, а.с.42, 214 зворот), та постанови слідчого відділу Управління СБУ в Сумській області від 30.01.2023 про залучення позивача як потерпілого до вказаного кримінального провадження (т.1,а.с.43-44).
У журналі амбулаторного прийому військовослужбовців ліцею за 02.03.2022 зроблено запис за №21 про отримання ОСОБА_1 вибухо-хвильової травми нижніх кінцівок (т.1, а.с.39,214), а 02.03.2022 завідуючим медичною частиною ліцею складена відповідна довідка про отримання позивачем травм (т.1, а.с.41, 213). 
Згідно змісту вказаної довідки, ОСОБА_1 02.03.2022 о 7 год. 30 хв. звернувся за медичною допомогою зі скаргами на біль, обмеження функцій колінних суглобів. Зі слів хворого під час ворожого обстрілу вибуховою хвилею був відкинутий на підлогу та під час падіння отримав травмування обох колінних суглобів. Під час огляду колінних суглобів останні боліли при пальпації, функція обмежена, спостерігається набряк. Інші системи без особливостей. Діагноз у довідці вказано: вибухово-хвильова травма колінних суглобів. Рекомендовано консультація травматолога (т.1, а.с.41). 
10.03.2022 позивачу наданий консультативний висновок спеціаліста лікаря ортопеда-травматолога в КНА "Центральна міська клінічна лікарня" СМР, згідно якого встановлено діагноз "Правобічний посттравматичний гонартроз, ст. Комбінована контрактура правого колінного суглобу. ПФС-III. Функція статики та ходи порушено помірно. Рекомендовано планове оперативне лікування (ТЕП правого колінного суглобу) (т.1, а.с.212).
11.03.2022 позивач направив на адресу голови Державної прикордонної служби України два рапорти, відповідно до яких повідомив, що з 24.02.2022 по дату подання рапортів військовослужбовці ліцею, у т.ч. він, безпосередньо беруть участь у забезпеченні здійсненні заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають безпосередньо у районі здійснення зазначених заходів (т.1, а.с.16-19,18-19).
До вказаних рапортів додано списки, в яких під номером 1 значиться ОСОБА_1 (т.1, а.с.17,19).
18.03.2022 позивач направив на адресу Голови Державної прикордонної служби України рапорт, в якому повідомив, що військовослужбовці ліцею, у тому числі позивач, а також працівники ліцею безпосередньо беруть участь у забезпеченні здійсненні заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають безпосередньо у районі здійснення зазначених заходів згідно списку (т.1, а.с.157).
20.03.2022 позивачем додатково на адресу Голови Державної прикордонної служби України подано рапорт, в якому повідомив, що з 24.02.2022 він виконав завдання з евакуації ліцеїстів ліцею, та з метою якісної організації освітнього процесу в навчальному закладі просив допомогти у вирішенні питання з командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України щодо звільнення приміщень головного корпусу ліцею, які були зайняті без узгодження з Адміністрацією Державної прикордонної служби та керівництвом ліцею. Додатково в рапорті позивач зазначив, що 18 військовослужбовців та 15 працівників ліцею на чолі з ним виконують завдання по відбиттю збройної агресії та виконання завдань територіальної оборони м.Суми (т.1, а.с.20).
За клопотанням т.в.о. начальника слідчого управління ГУНП в Сумській області від 08.04.2022 (т.1, а.с.26), позивач прийняв наказ від 08.04.2022 №52 "Про залучення особового складу" відповідно до якого наказано призначити групу для участі у проведенні оглядів місць подій у якості спеціалістів щодо визначення імовірних напрямків пострілів, які призвели до загибелі чи поранення осіб та пошкодження (знищення) об`єктів і встановлення типів озброєння, яке використовувалося для здійснення обстрілів ворожою армією (т.1, а.с.23-24).
У цей же день позивач, як керівник ліцею, також видав наказ №54-ос, відповідно до якого з 08.04.2022 він відбув на лікування (т.1, а.с.25,210, т.2,а.с.86).
У період з 08.04.2022 до 20.05.2022, з 23.05.2022 до 01.08.2022, з 05.08.2022 до 08.11.2022 позивач перебував на лікуванні КНП ЦМКЛ СМР, ТОВ "Медея Суми", КНП "Клінічна лікарня №5", КНП СОР “Сумська обласна клінічна лікарня” з різними діагнозами, що підтверджується копіями наказів від 02.08.2022 №107-ВВ (т.2, а.с.87) та від 06.08.2022 №209-ОС (т.2, а.с.42,88, а.с.102-125, т.1, а.с.49-62,198-209).
Позивачу нараховано додаткову винагороду із розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу проходження служби за період :
-з 24.02.2022 до 28.02.2022 у розмірі 5 357,14 грн., 
-з 01.03.2022 до 25.03.2022 у розмірі 24 193,55грн., згідно наказу від 12.03.2022 №230-ОС (т.1, а.с.131).
- з 26.03.2022 до 31.03.2022 у розмірі 5 806, 45грн., згідно наказу від 14.04.2022 №194-АГ(т.1, а.с.129-130). 
- а також за повний місяць квітня, травня, червня, липня 2022 року у повному обсязі по 30 000 грн., згідно наказів відповідача від 08.05.2022 №456-ОС, від 08.06.2022 №581-ОС, 03.08.2022 №817-ОС, на підставі відповідних рапортів (т.2, а.с.72-74, т.1, а.с.132-134), що підтверджується також копією особової картки позивача за 2022 рік (т.1, а.с.181).
Також позивачу нараховано і виплачено додаткову щомісячну винагороду пропорційно часу проходження служби за 3 робочі дні серпня 2022 року, а саме: за період 02.08.2022 - 04.08.2022 у розмірі 2 903,23 грн. (т.1, а.с.181, т.2, а.с.87,88).
09.09.2022 позивач звернувся до Голови Державної прикордонної служби України з рапортом, в якому просив виплатити йому встановлену у період дії воєнного стану для військовослужбовців Державної прикордонної служби, встановлену постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 №168, додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі після отриманої під час обстрілу 02.03.2022 будівлі кадетського корпусу травми (т.1, а.с.118).
До вказаного рапорту додав: копію довідки від 02.03.2022 (т.1, а.с.41,119); копію наказу від 24.02.2022 №44 “Про участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії” (т.1, а.с.11-12,120); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №42022201350000008 (т.1, а.с.42,119 зворот); копію клопотання командира ДФСМТГ №2 від 25.03.2022 (т.1, а.с.121).
04.10.2022 позивач повторно звернувся з рапортом про відновлення виплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30000 грн., починаючи з серпня 2022 р. (т.1, а.с.122).
До вказаного рапорту додав: копію виписки №10679 (т.1, а.с.123), копію рапорту від 09.09.2022 (т.1,а.с.124) та копії лікарських інформаційних довідок з 09.08.2022 до 21.09.2022 (т.1, а.с.124, зворот 128).
Окрім того, 04.10.2022 позивач звернувся до голови Державної прикордонної служби України з рапортом, в якому просив включити його до наказу про виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 №168, збільшеної до 100 000 грн., у зв`язку з отриманням травми при виконанні службових обов`язків по захисту Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районі проведення воєнних дій з 24.02.2022 до 08.04.2022 (т.1, а.с.66,103).
До рапорту позивач надав: копію наказу від 24.02.2022 №43 “Про зміну режиму роботи Ліцею” (т.1, а.с.9-10, 116); копію наказу від 24.02.2022 №44 “Про участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії” (т.1, а.с.11-12, 115); копію наказу від 26.02.2022 № 45 “Про залучення особового складу” та копію клопотання командира ДФСМТГ №2 (т.1, а.с.13,15,114); копію наказу від 08.04.2022 №52 “Про залучення особового складу”, копія звернення начальника слідчого управління (т.1, а.с.23-24, 26, 112 зворот, 113 зворот); копії рапортів від 11.03.2022 та від 20.03.2022 (т.1, а.с.16-19, 110-111); копію клопотання командира ДФСМТГ №2 від 25.03.2022 (т.1, а.с.21, 110 зворот); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №42022201350000008 (т.1, а.с.42, 109); копію журналу службово-бойових дій ліцею (т.1, а.с.28-35, 106-108); нотаріально завірену копію довідки від 02.03.2022 (т.1, а.с.41,105 зворот). 
Листами від 28.10.2022 та від 08.11.2022 відповідач повідомив позивача, що Адміністрацією Держприкордонслужби бойові накази щодо безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовців ліцею не видавались, акти розслідування нещасного випадку не складались. При цьому, повідомлено, що згідно з п.7 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168” від 30.07.2022 №392-АГ (який застосовується з 01.08.2022), виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. та збільшеної до 100 000 грн., не здійснюється, якщо військовослужбовець перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених пп.4 п.3 цього наказу) - за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні, а відтак, підстави для виплати додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивачу відсутні (т.1, а.с.67,68,117,137,182).
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та виплачено додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою КМУ №168 від 28.02.2022, у період бойових дій на території Сумської області та міста Суми, а саме з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно, при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень щомісяця, звернувся з позовом.
Задовольняючи позов щодо нарахування та виплати додаткової винагороди пропорційно в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, а саме за 02.03.2022, суд першої інстанції виходив з того, що наявні документи (витяг з журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9; акт №10/02-23 про нещасний випадок) підтверджують факт безпосередньої участі позивача бойових діях 02.03.2022, що є підставою для виплати такої винагороди. 
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності обставин безпосередньої участі позивача в період з 24.02.2022 до 01.03.2022, з 03.03.2022 до 08.04.2022, у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що б давало підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі.
Крім того, враховуючи те, що підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень за час перебування на лікуванні у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є факт перебування саме на стаціонарному лікуванні та саме внаслідок такого поранення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для виплати позивачу такої винагороди за період перебування на лікуванні відсутні.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV “Про Державну прикордонну службу України” (далі по тексту - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, в структуру якої входять, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Статтею 16 Закону №661-IV визначено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством, у тому числі Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту- Закон №2011-ХІІ).
Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до положень частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Частина 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про ведення воєнного стану в Україні" (затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово іншими Указами Президента України цей строк продовжувався та триває станом час розгляду даної справи судом. 
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
Відповідно до п.2 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168, п1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217, від 22 березня 2022 року № 350, від 01.04.2022 №400, які згідно із положеннями вказаних Постанов, застосовуються з 24.02.2022) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “є Підтримка”, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
31.03.2022 року Адміністрація Держприкордонслужби видала наказ №164-АГ “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168” (далі по тексту - наказ Адміністрації ДПС №164-АГ) п.1 цього наказу визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30 000,00 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплати здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.
У пункті 2 наказу Адміністрації ДПС №164-АГ зазначено, що під терміном “безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів”, слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районах ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
-здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій;
- виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Пунктом 3 наказу Адміністрації ДПС №164-АГ встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів, здійснювати на підставі одного з таких документів:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Відповідно до п.5 наказу Адміністрації ДПС №164-АГ виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). У наказі про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100 000,00 грн. на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.
Згідно із п.7 наказу Адміністрації ДПС № 164-АГ у період дії воєнного стану, до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включати військовослужбовців, які брали участь у бойових діях або заходах ТА отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини – за весь час безпосереднього перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168” (набрала чинності 19 липня 2022 року та, за пунктом 2 цієї постанови, застосовується з 24 лютого 2022 року) затверджено низку змін до постанови Кабінету Міністрів України №168, зокрема у пункті 1 в абзаці 1 слова і цифри “додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно” замінив словами і цифрами “додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць”; крім того, постанова Кабінету Міністрів України №168 доповнена пунктом 2-1 такого змісту: “Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів”.
30.07.2022 року Адміністрація ДПС, посилаючись на пункт 2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168”, який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року (далі - наказ Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ. 
Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
У п.4 наказу Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених п.2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Підпунктом 4 п.3 наказу Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ визначено, що виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. також здійснюється у разі якщо військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво), у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії та на увесь час лікування.
Підставою виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., зазначеним у цьому підпункті військовослужбовцям, відповідно до п.6 наказу Адміністрації ДПС № 392-/0/81-22-АГ, є затверджені акти органу Держприкордонслужби, де проходить службу або перебуває у відрядженні зазначений військовослужбовець, які встановлені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 за №199.
Пунктом 7 наказу Адміністрації ДПС № 392-/0/81-22-АГ передбачено випадки, коли виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті 1 цього наказу, серед яких, якщо військовослужбовець перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених пп.4 п.3 наказу Адміністрації ДПС № 392-/0/81-22-АГ) – за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні.

З 01.12.2022 введений в дію наказ Адміністрації ДПС від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168” (далі по тексту - наказ Адміністрації ДПС № 628/0/81-22-АГ), в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Отже, за змістом вищевказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Державної прикордонної служби України, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів - право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Тобто, право на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди не є безумовним, а виникає у військовослужбовця виключно у разі, коли він бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), а також, зокрема, якщо такий військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво), у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).
При цьому з 01.08.2022 (дата застосування наказу Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ) виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а також збільшеної до 100 000 грн. не здійснюється, якщо військовослужбовець перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності, крім випадків, коли військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво), у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних).
Верховний Суд в постановах від 21.12.2023 у справі №200/193/23, від 05.12.2024 року у справі № 120/4135/23, від 20.05.2025 у справі №120/19283/23; від 06.11.2025 року у справі №120/11498/23, від 09.10.2025 у справі №120/16619/23, від 29.12.2025 року у справа №200/277/23 сформував правову позицію щодо застосування положень наказів Адміністрації ДПС №164-АГ, № 392/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ у правовідносинах щодо права військовослужбовця Держприкордонслужби на отримання додаткової винагороди, передбаченої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168, вказавши, що у спірний період виключно зазначені накази Адміністрації ДПС визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану.
Щодо доводів апеляційної скарги позивача стосовно періодів з 24.02.2022 до 01.03.2022 та з 03.02.2022 до 08.04.2022.
Так, позивач вважає, що має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. відповідно до постанови КМУ №168, оскільки він забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Судом установлено, що позивач у вказаний вище період займав посаду начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою “Кадетський корпус” імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України.
Згідно копії особової картки позивача за 2022 рік (т.1, а.с.181), додаткова винагорода у збільшеному розмірі до 100 000 грн. за період з 24.02.2022 до 08.04.2022 останньому не була виплачена.
Позивач вважає, що відповідачу разом з рапортом від 04.10.2022 надано достатньо доказів про участь у спірний період у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, та які давали можливість призначити йому спірну винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168.
Водночас, надаючи правову оцінку таким доводам позивача, колегія суддів зазначає, що вказана постанова Кабінету Міністрів України містить загальні умови отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовець.
Так, у спірний період був чинний наказ Адміністрації ДПС №164-АГ, п.2 якого визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Таким чином, право на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), вичерпний перелік яких, міститься в п.2 наказу Адміністрації ДПС № 164-АГ.
У свою чергу, п.3 цього ж наказу передбачено, що склад органів та підрозділів Державної прикордонної служби України, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначати наказом Голови Державної прикордонної служби України у відповідності до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України, а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснювати на підставі одного з таких документів:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Зі змісту цієї норми, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах достатньо було наявності одного з документів: або бойового наказу (бойового розпорядження); або журналу бойових дій, або рапорту, та в яких наявна інформація, яка б підтверджувала безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять доказів складання у період з 24.02.2022 до 08.04.2022 бойових наказів (бойових розпоряджень) з наявною в них інформацією, яка б підтверджувала безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Крім того, відповідач в листі від 28.10.2022 зазначив, що бойові накази (бойові розпорядження) Голови Державної прикордонної служби України щодо безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовцям ліцею не видавалися (т.1, а.с.117).
Надані позивачем рапорти від 11.03.2022 № 253-ВН та № 254-ВН, від 18.03.2022 №256-ВН, від 20.03.2022 №257-ВН та витяг з журналу службово-бойових дій ліцею (т.1, а.с.16-20, 28-35,106-108), не є достатніми доказами в підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії .
Так, вищевказані рапорти містять лише загальні фрази про “безпосередню участь військовослужбовців ліцею, в тому числі позивача, у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки, які перебувають у районі здійснення таких заходів”, однак, які саме завдання, по відбиттю збройної агресії та які саме завдання територіальної оборони м. Суми, визначених у п.2 наказу Адміністрації ДПС № 164-АГ, були виконані позивачем, останні не містять.
Витягу з журналу службово-бойових дій ліцею також не є достатніми доказом, оскільки зміст останнього не містить деталізованої інформації, яка може підтвердити безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Крім того, надані позивачем документи, а саме: копії наказів від 24.02.2022 №43 “Про зміну режиму роботи Ліцею”; від 24.02.2022 №44 “Про участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії”; від 26.02.2022 №45 “Про залучення особового складу”, від 08.04.2022 №52 “Про залучення особового складу” та звернення начальника слідчого управління; клопотання командира ДФСМТГ №2 у м. Суми від 25.03.2022; витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №42022201350000008; нотаріально завірені заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які надавалися на адресу Міжвідомчої комісії Міністерства у справах ветеранів України, не є тими документами, перелік яких визначений п.3 Наказу Адміністрації ДПС №164-АГ, на підставі яких може здійснюватися документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Окрім того, вищевказані документи не містять інформації про те, в яких конкретно заходах із переліку, встановленого п.2 наказу Адміністрації ДПС № 164-АГ, брав участь позивач.
Колегія суддів зазначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Незважаючи на встановлений ч.2 ст.77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Наведене вище узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21.
Позивач не повідомив суд про виконання ним у період служби з 24.02.2022 до 01.03.2022 та з 03.02.2022 до 08.04.2022 заходів, із зазначенням конкретних завдань та заходів, із переліку, передбаченого п.2 Наказу № 164-АГ, часу та місця їх виконання, які б можливо було перевірити судом, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність обставин безпосередньої участі позивача у період з 24.02.2022 до 01.03.2022 та з 03.02.2022 до 08.04.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що би давало підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, у зв`язку з чим підстави для задоволення вимог в цій частині відсутні.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності наведених вище висновків суду апеляційної інстанції. 
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача. 
Суд першої інстанції виходив з наявності права позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди за 02.03.2022 пропорційно в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, посилаючись на витяг з журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9 та акту №10/02-23 про нещасний випадок.
Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції, чинній на 02.03.2022) додаткова винагорода, збільшена до 100000,00 грн. виплачується на період дії воєнного стану, в тому числі, військовослужбовцям Держприкордонслужби, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Конкретизація умов, визначених вказаними положеннями постанови Кабінету Міністрів України №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними постановою від 07.07.2022 за №793 (застосовується з 24.02.2022), постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Станом на 02.03.2022 діяв наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 №164-АГ “Про реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168” (далі по тексту - Наказ № 164-АГ), який уведено в дію з 24.02.2022.
У справі №120/4135/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з Наказом №164-АГ підставою для виплати додаткової винагороди є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до п.2 Наказу № 164-АГ під терміном “безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів” слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням та інших.
Пунктом 3 Наказу №164-АГ передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:
- бойового наказу (бойового розпорядження);
- журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
У постановах від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі №200/216/23, від 31.07.2024 у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 у справі №200/4100/23, від 28.08.2024 у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 у справі №280/2228/23, від 30.09.2024 у справах №200/232/23 та № 200/440/23, від 05.12.2024 у справі №120/4135/23 та від 17.12.2024 у справі №120/5140/23 на підставі аналізу положень Наказу №164-АГ Верховний Суд зазначив, що для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до п.1 Постанови №168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) у розумінні п.3 цього Наказу (бойовий наказ, журнал бойових дій чи рапорт) та навіть якщо підтверджуючі докази містять формальні недоліки, але засвідчують фактичну участь у заходах, це може бути достатньо для нарахування означеної додаткової винагороди.
Застосовуючи наведені вище підходи до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що витяг з журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9 та акт №10/02-23 про нещасний випадок підтверджують факт безпосередньої участі позивача бойових діях 02.03.2022 та є підставою для виплати йому передбаченої п.1 Постановою №168 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., за 02.03.2022.
Водночас, матеріали справи не містять бойового наказу, журнал бойових дій чи рапорту на підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) у розумінні п.3 Наказу №164-АГ.
Обставин виконання 02.03.2022 відповідних заходів із переліку, передбаченого п.2 Наказу № 164-АГ, позивачем суду не повідомлено.
Відтак, матеріалами справи не підтверджено, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або залучений до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у районах ведення воєнних (бойових) дій 02.03.2022, а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду до 100 000 грн. за 02.03.2022.
Отже, суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.
Щодо виплати збільшеної винагороди за період з 02.08.2022 до 04.08.2022 перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Колегія зазначає, що 02.08.2022 позивач прибув на службу з лікування, а з 05.08.2022 знову відбув на лікування, що підтверджується копіями наказів від 02.08.2022 №107-ВВ (т.2, а.с.87) та від 06.08.2022 №209-ОС, довідкою ліцею від 01.09.2025(т.2, а.с.42,83, 88). 
Тобто позивач з 02 по 04 серпня 2022 року перебував на службі, що спростовує доводи позивача про його перебування у цей період на лікуванні у закладах охорони здоров`я.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність підстав для виплати позивачу за період з 02.08.2022 по 04.08.2022 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі.
Щодо права позивача на додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. за час перебування на лікуванні в інші дні спірного періоду (08.04.2022 до 08.11.2022), колегія суддів бере до уваги наступне.
Підставою виплати додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн., зазначеним у пп.4 п. 3 військовослужбовцям (які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), у зв`язку із захистом Батьківщини ТА перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я), відповідно до п.6 наказу Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ, є затверджені акти органу Держприкордонслужби, де проходить службу або перебуває у відрядженні значеним військовослужбовець, встановлені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 за №199 (далі по тексту - Інструкція №199).
Так, відповідно до п.15 розділу ІІ Інструкції №199 за результатами розслідування комісія зобов`язана скласти:
акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався (додаток 1) (далі - акт форми Нвс-5);
акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 2) (далі - акт форми Нвс-1), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, АБО акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 3) (далі - акт форми НПвс), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби.
Своєю чергою, відповідно до ч.4 ст.24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Загальновідомим є факт, що 02.03.2022 РФ здійснено ракетний обстріл території ліцею, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
У результаті ракетного обстрілу позивач отримав вибухово-хвильову травму колінних суглобів, про що зазначено у довідці від 02.03.2022 (т.1, а.с.34,39,41,43-44).
Згідно з актом від 29.03.2023 № 10-23 за формою Нвс-5 розслідування нещасного випадку, що стався 02.03.2022, комісією зроблено висновок, що груповий нещасний випадок уважається таким, що стався, зокрема з позивачем під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до вимог ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Також комісією прийнято рішення щодо складення актів за формою Нвс-1 (т.1, а.с.138-139).
29.03.2023 комісією складено акт №10/01-23 за формою Нвс-1 про нещасний випадок, що стався з позивачем під час виконання обов`язків військової служби (т.1, а.с.141-142).
Отже, актами відповідача встановлено, що нещасний випадок стався із ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби.
Водночас, як вже зазначалось вище, за приписами п.1 Постанови №168, та наказу Адміністрації ДПС №164-АГ (пункт 7), що діяв до 31.07.2022, наказу Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ (пункт 3), що діяв у період з 01.08.2022 до 30.11.2022, виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. здійснюється у разі якщо військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво), у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії та на увесь час лікування.
Отже, вказаними нормативно-правовими актами визначено дві основні умови для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. у разі якщо військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво):
- факт отримання поранення (контузії, травми, каліцтво), пов`язаних із захистом Батьківщини.
- часова межа - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або ж період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК). При цьому чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
У свою чергу, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв визначає Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації ДПС України від 06.05.2009 № 333 (чинного на час спірних правовідносин (далі - Положення), пунктом 1 глави 1 розділу ІІ якого передбачено, що визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, причинного зв`язку захворювань, поранень, травм контузій і каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу у Держприкордонслужбі є основними завданнями військово-лікарських комісій Держприкордонслужби.
Відповідно до п.1 глави 11 Розділу ІІІ Положення постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.
Згідно із пунктом 2 глави 12 Розділу ІІІ Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.
Підпунктами 1,2,6 пункту 4 глави 12 Розділу ІІІ Положення закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
"Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини, а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота), або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань (пункт 1).
"Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за наявності обставин, передбачених частиною третьою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (пункт 2).
"Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності (пункт 6).
Таким чином, формулювання "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", а тим більше "Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" (т.1, а.с.64) не є ідентичним формулюванню "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту пов`язаності отриманої позивачем травми 02.03.2022 із захистом Батьківщини.
Постанов комісій про причинний зв`язок травми (отриманої 02.03.2022) з таким формулюванням як "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" матеріали справи не містять.
У період з 08.04.2022 до 21.04.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЦМКЛ СМР (т.1, а.с.49-50,209). 
У листках непрацездатності у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.103,104).
Згідно з інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я, яку надав позивач (т.1, а.с.208), ОСОБА_1 з 22.04.2022 до 26.04.2022 перебував на лікуванні в ТОВ "Медея Суми" із "Захворюванням або травмою загального характеру", згідно з медичним висновком лікаря-терапевта про тимчасову втрату працездатності. 
У вказаній довідці, а також у листку непрацездатності за цей період, у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру”. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.105).
В період з 26.04.2022 до 09.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Клінічна лікарня №5" (т.1, а.с.51-52,207, т.2, а.с.23-24). У листках непрацездатності з 26.04.2022 до 05.05.2022 та з 06.05.2022 до 09.05.2022 у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.106,107).
Згідно з інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я (т.1, а.с.206), ОСОБА_1 з 10.05.2022 до 20.05.2022, з 13.05.2022 до 20.05.2022 перебував на лікуванні в КНП ЦМКЛ СМР із "Захворюванням або травмою загального характеру", згідно з медичним висновком лікаря ортопеда-травматолога про тимчасову втрату працездатності. У вказаних медичних довідках, а також у листках непрацездатності за цей період, у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру”. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.108,109).
В період з 23.05.2022 до 01.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" (т.1, а.с.53-54, 204). В листку непрацездатності з 23.05.2022 до 01.06.2022 у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.110).
В період з 02.06.2022 до 20.06.2022 позивач продовжив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" (т.1, а.с.55,203). В листках непрацездатності з 02.06.2022 до 15.06.2022 та з 16.05.2022 до 20.06.2022 у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.111,112).
У період з 21.06.2022 до 08.07.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №2 (судинна хірургія) КНП "Клінічна лікарня №5" (т.1, а.с.56-57, 202). В листках непрацездатності з 21.06.2022 до 29.06.2022 та з 30.06.2022 до 07.07.2022 у “категорії медичного висновку” вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.113,114).
В період з 08.07.2022 до 22.07.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" (т.1, а.с.58-59). В листку непрацездатності за цей період вказано “захворювання або травма загального характеру”. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.115).
Згідно з інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я, (т.1, а.с.201 зворот, т.2, а.с.8), ОСОБА_1 з 22.07.2022 до 01.08.2022 перебував на лікуванні в КНП ЦМКЛ СМР із "Захворюванням або травмою загального характеру". В листку непрацездатності за цей період, вказано “захворювання або травма загального характеру”. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.116).
Згідно з інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я (т.1, а.с.198-199 зворот), ОСОБА_1 у період з 09.08.2022 до 21.09.2022 перебував на лікуванні в КНП ЦМКЛ СМР із "Захворюванням або травмою загального характеру". У листах непрацездатності за цей період вказано “захворювання або травма загального характеру”. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника (т.2, а.с.117-124).
В період з 21.09.2022 до 28.09.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні КНП "ЦМКЛ" СМР (т.1, а.с.60-61, 197). В листку непрацездатності з 22.09.2022 до 03.10.2022, наданому ліцеєм (т.2, а.с.125), вказано “захворювання або травма загального характеру. Також зазначено, що медичний випадок не пов`язаний з професійною діяльністю працівника.
Згідно з інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я (т.1, а.с.196-196 зворот), позивач у період з 28.09.2022 до 27.10.2022 перебував на лікуванні в КНП ЦМКЛ СМР із "Захворюванням або травмою загального характеру".
В період з 25.10.2022 до 08.11.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в реабілітаційному відділенні КНП "ЦМКЛ" СМР (т.1, а.с.62, 195, т.2, а.с.14, 53).
Таким чином, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи постанови відповідної комісії про причинний зв`язок травми (отриманої 02.03.2022) з таким формулюванням як "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що матеріалами справи не підтверджено перебування позивача на лікуванні з 10.05.2022 до 20.05.2022 та з 09.08.2022 до 08.11.2022 у лікаря ортопеда-травматолога, саме у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Також в 08.04.2022 до 08.11.2022 позивач не перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Враховуючи, що підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. за час перебування на лікуванні у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є факт перебування саме на стаціонарному лікуванні та саме внаслідок такого поранення, а із наявної в матеріалах справи медичної документації, що стосується стаціонарного лікування, не вбачається пов`язаність лікування позивача з наслідками травми, отриманої 02.03.2022 саме у зв`язку із захистом Батьківщини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період перебування на лікуванні.
Стосовно посилання позивача про те, що висновки суду першої інстанції в частині пов`язаності діагнозу із бойовими діями суперечать висновкам Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 26.09.2024 року у справі №480/11645/23, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне. 
Так, у справі №480/11645/23 позивачем оскаржувалося рішення ЦВЛК, оформлене листом №3000/542 від 15.09.2023, щодо непроведення перегляду постанови госпітальної ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ №110 від 23.12.2022 в частині визначення причинного зв`язку захворювань, травми, контузії, каліцтва, отриманих ОСОБА_1 .
Судом у справі №480/11645/23 перевірялася законність рішення ЦВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття такого рішення, яка встановлена Положенням про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №333 від 06.05.2009.
Дійшовши висновку про відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК, суд апеляційної інстанції зобов`язав Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України розглянути заяву позивача від 21.07.2023 у порядку, визначеному вказаним Положенням, та з урахуванням наданих останнім медичних документів, що характеризують стан його здоров`я, а також документів, що складені за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 02.03.2022, актів форми Нвс-1 та Нвс-5.
Відтак висновки суду у справі №480/11645/23 не мають преюдиційного значення під час розгляду даної справи, у тому числі щодо пов`язаності діагнозу позивача з бойовими діями.
Водночас, матеріали справи не містять відповідного рішення ЦВЛК на виконання рішення (постанови) суду у справі №480/11645/23 з висновком щодо пов`язаності діагнозу позивача з бойовими діями, на чому наполягає позивач.
Таким чином, оскільки судом не встановлено правових підстав нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період лікування у період з 08.04.2022 до 08.11.2022 відповідно до Постанови №168, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не нарахування та не виплата позивачу додаткової винагороди за вказаний період є правомірною.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності наведених вище висновків суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права призвело до неправильного вирішення даної справи, а тому рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, пропорційно в розрахунку до 100000 грн. на місяць, а саме за 02.03.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, пропорційно в розрахунку до 100000 грн на місяць, а саме за 02.03.2022 підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову. 
З урахуванням вимог ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити. 
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 480/3968/23 скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, пропорційно в розрахунку до 100000 грн на місяць, а саме за 02.03.2022 та зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, пропорційно в розрахунку до 100000 грн на місяць, а саме за 02.03.2022.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити. 
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 480/3968/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова