Справа № 526/3306/25
Провадження № 2/526/329/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 
(заочне) 

11 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Киричка С.А.,
з участю секретаря – Дроботі Л.М.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Хоруженка С.Г.,
представника третьої особи – Підгайної І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Лютенської сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком,
встановив:
До суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.
У заяві вказує, що являється батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні та вихованні. Матір`ю дитини є ОСОБА_2 . Рішенням Гадяцького районного суду від 20.06.2012 року розірвано шлюб між ними та неповнолітніх (на той час) доньок залишено проживати з батьком. Мати участі у вихованні, утриманні не приймає та взагалі не спілкується з дітьми, місце її проживання на даний час йому невідоме.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Хоруженко С.Г. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, вказавши, що окрім батька у дітей немає нікого, хто займався б їх вихованням та утриманням.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являлася, будучи належним чином повідомленою за місцем її реєстрації.
Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Лютенської сільської ради Підгайна І.О. проти задоволення заявлених вимог не заперечувала та підтвердила, що батько виховує та утримує дітей самостійно.
Представником третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 03.12.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому просили позовну заяву залишити без розгляду, оскільки ним не надано доказів про самостійне виховання і утримання дитини.
Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.03.2026 року вирішено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Лютенської сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком ухвалити заочне рішення за наявними у справі доказами.
Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.04.2009 року. 
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.06.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2004 року народження та ОСОБА_5 , 2009 року народження залишено проживати з батьком ОСОБА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї від 14.10.2025 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми доньками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В довідці про участь батька в шкільному житті дитини від 15.10.2025 №01-21/333, виданої Гадяцьким ліцеєм №3 ім. Івана Виговського Гадяцької міської ради зазначено, що ОСОБА_7 навчається у ліцеї з 23.08.2024 року. Дівчинка регулярно відвідує навчання, батько дитини спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини. Мати контакту з ліцеєм не підтримує, з вчителями не спілкується, участі у вихованні дитини не бере.
Як вбачається з акту обстеження умов проживання сім`ї від 14.10.2025 року, сім`я проживає у власному будинку,який має 3 житлові кімнати, ванну, кухню. Умови проживання добрі. В помешканні чисто, затишно. Кімнати вмебльовані, є необхідна побутова техніка, запаси продуктів харчування. У дитини є окрема кімната з необхідними меблями, наявний сезонний одяг, взуття, гаджети для навчання. Батько проживає сам разом з двома доньками.
ОСОБА_1 мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2024 
Згідно витягу з «Резерв+» ОСОБА_1 облікові дані оновив вчасно, у розшуку не перебуває.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою суду від 09.12.2025 року було задоволено клопотання позивача та витребувано інформацію стосовно відповідачки про перетин кордону, її доходи та можливу зміну прізища. 
На виконання ухвали було надано відповіді, згідно яких ОСОБА_2 в період з 08.11.2017 по 24.12.2025 року державний кордон України не перетинала; з липня 2024 ОСОБА_2 отримує дохід у вигляді заробітної плати від ТОВ «ВОК-23»; актові записи про зміну прізвища та смерть ОСОБА_2 відсутні; інформація про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності на території України відсутня.
Допитані у судовому засіданні дочки ОСОБА_6 , 2004 р.н.н та ОСОБА_3 , 2009 р.н. підтвердили, що після розлучення батьків, мати з ними не проживає, не спілкується, не надає матеріальної допомоги та ніяким чином не підтримує з ними зв`язок та її місце знаходження їм не відоме. Утриманням дітей займається батько ОСОБА_1 . Більше ніяких родичів, які можуть їх утримувати та виховувати діти не мають.
Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_7 проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері.
З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 157 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 221, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Лютенської сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком– задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самостійно виховує та утримує свою неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , без участі матері дитини.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.05.2026 року.

Суддя: С. А. Киричок