Справа №295/4858/26
Категорія 38
2/295/3364/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір кредиту в електронному вигляді на умовах прийняття зобов`язання зі сплати відсотків за користування коштами, комісії.
Згідно з договором відповідач, який виступив позичальником, отримав грошові кошти в сумі 2100,00 грн. з умовою сплати процентів за користування кредитом на суму 315,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Умовами договору сторони також визначили стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом на рівні 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Учасник звертає увагу, що згідно умов договору позичальинк може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. 
Додає, що зміст договору свідчить про погодження учасниками умов щодо можливості нарахування процентів за базовою процентною ставкою, передбаченою договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Сторона зауважує на обставинах укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому – між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем ТОВ «Коллект Центр» договорів із відступленням права вимоги від 30.11.2021 року та від 10.03.2023 року відповідно, за результатом чого позивач в порядку ст.ст. 512, 514 ЦК України як новий кредитор набув права вимоги до позичальника.
Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по договору від 09.07.2021 року становить 14 512,13 грн., з яких: 1924 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням; 12 378,13 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 210,00 грн. – заборгованість за комісією.
Вказуючи на відповідні обставини позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості, відшкодувати витрати з оплати судового збору в сумі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, 09.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, за умовами якого остання як позичальник отримала грошові кошти в сумі 2100,00 грн. зі строком користування (п. 1.3 договору) 15 днів, терміном повернення – 24.07.2021 року.
Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 210,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово.
У відповідності до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом становлять: 315,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування.
Пунктом 1.6. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.
Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору.
Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.
За змістом п. 2.3.1.1 договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 5 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Згідно з п 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного чергового продовження строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів.
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору.
Відповідно до п. 4.2. договорів у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) 30.11.2021 року укладено договір факторингу, за змістом якого ТОВ «Мілоан» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Вердикт капітал», належні кредитору права вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг.
Згідно дослідженого судом реєстру боржників з даними про позичальника ОСОБА_2 розміри відступлених прав за договором від 09.07.2021 року становлять: заборгованість за тілом кредиту – 1924,00 грн., 4104,93 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; 210,00 грн. – заборгованість за комісією. 
Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 року укладено договір про відступлення права вимоги, за змістом якого ТОВ «Вердикт Капітал» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр», належні кредитору права вимоги до боржників, зазначених у додатках, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників. 
За змістом досліджених судом реєстрів боржників відносно ОСОБА_2 кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» обумовлено передачі вимог зі сплати заборгованості за договором кредиту від 09.07.2021 року на суму 14 512,13 грн., з яких: 1924,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням; 12 378,13 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 210,00 грн. – заборгованість за комісією.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених позивачем вимог суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З приводу заборгованості за договором від 09.07.2021 року суд зазначає, що надані позивачем відомості про щоденні нарахуваня та погашення, обліковані первісним кредитором - ТОВ «Мілоан», протягом періоду з 09.07.2021 року по 10.10.2021 року, містять дані про нарахування відсотків згідно п. 1.5.2 договору протягом первинного 15 денного строку кредитування, а також відомості про нарахування відсотків на стандартних умовах п. 2.3.1.2 договору, із застосуванням базової відсоткової ставки згідно п. 1.6 договору протягом послідуючих пролонгованих 60 днів.
Не суперечить вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України, а також положенням укладеного договору факторингу право новового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал», здійснити нарахування відсотків в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення боржником виконання зобов`язання. 
З досліджених розрахунків слідує, що нарахування проведене ТОВ «Вердикт Капітал» у період з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року на суму 8273,20 грн. із застосуванням при цьому погодженої учасниками відповідних кредитних правовідносин окремої відсоткової ставки 5 %. 
Отже, сума заборгованості відповідає погодженим сторонами умовам кредитування, є арифметично вірною. Відсутність у розрахунках посилань на ч. 2 ст. 625 ЦК України не має правового значення. При вирішенні спору суд самостійно застосовує та визначає відповідні правові норми, незалежно від посилань сторін у справі.
У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року по справі № 903/602/24 вказала: «З огляду н азазначені правові висновки Верховного Суду та наведені в цій постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.
При цьому суд при визначенні розміру, до якогоможна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом)від простроченої суми.
Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, якіборжник повинен сплатити уразі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не меншеніж три проценти річних.
Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом».
Керуючись принципом справедливості, діючи на збереження розумного балансу інтересів учасників суд вважає необхідним зменшити суму компенсаційних нарахувань, виконаних по договору від 09.07.2021 року згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, з 8273,00 грн. до 1000,00 грн.
За таких обставин, підлягає до стягнення з відповідача заборгованість за договором від 09.07.2021 року в сумі 7238,93 грн., з яких: 1924,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4104,93 грн.- заборгованість за відсотками, 1000,00 грн. – заборгованість за відсотками в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 210,00 грн. - заборгованість за комісією.
З огляду на встановлені судом обставини порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, - з урахуванням наведених вище висновків, стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Судом досліджено долучені до позову докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги, укладений 01.07.2024 між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 2481 від 01.01.2026, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, в якому сторони визначили вартість надання послуг, а саме: 3000,00 грн. – надання усної консультації з вивченням документів, 6000,00 грн. – складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на певній завищеності вартості наданих послуг) за критеріями складності спору, значення для дієвого відстоювання інтересів довірителів в розрізі захисту порушеного права.
З огляду на складність справи, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне зменшити суму витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою в частинах надання консультації, складення позовної заяви, визначивши їх на загальному рівні 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, заборгованість за договором від 09.07.2021 року в сумі 7238,93 грн., з яких: 1924,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4104,93 грн.- заборгованість за відсотками, 1000,00 грн. – заборгованість за відсотками в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 210,00 грн. - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 1328,05грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов