Справа № 308/4651/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю прокурора – ОСОБА_2 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.04.2026 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
Не пізніше 02.12.2025 ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свій мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», використовуючи доступ до Всесвітньої мережі Інтернет, таємно, маючи вільний доступ до документів особи та банківських карток, здійснив несанкціоновану ідентифікацію особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зібрав та використав конфіденційні персональні дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» надавачу банківських та фінансових послуг АТ КБ «Приватбанк», а саме інформацію про його особисті дані, зокрема, дату та місце народження, національність, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу зареєстрованого місця проживання, серію та номер паспорта, після чого заздалегідь здійснив зміну фінансового номеру до онлайн банкінгу «Приват 24», з НОМЕР_2 , який ОСОБА_5 вказала при відкриті рахунків в АТ КБ «Приватбанк», на свій фінансовий номер НОМЕР_3 та таким чином 29.08.2024 о 15 год. 48 хв. у мобільному додатку «Приват24» відкрив прихований рахунок № НОМЕР_4 (до якого прив`язана віртуальна картка № НОМЕР_5 ) з метою його подальшого використання для заволодіння грошима іншої особи.
В результаті вищевикладеного ОСОБА_3 отримав право від імені ОСОБА_5 на розпорядження грошима через рахунки останньої, що призвело до порушення недоторканості її приватного життя, що виразилось в незаконному використанні конфіденційної інформації про особу.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 02.12.2025 приблизно о 21 години 59 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Червоне, вул. Головна, буд. 84, діючи умисно, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі несанкціонованого втручання в роботу електронної платіжної системи, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу, не санкціоновано, тобто без мети викрадення, таємно взяв належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон та за допомогою електронного платіжного засобу «Приват 24» АТ КБ «Приват Банк», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, без законних на те підстав, змінив пароль доступу клієнта АТ КБ «Приватбанк», після чого здійснив вхід до мобільного застосунку інтернет-банкінгу «Приват 24» від імені ОСОБА_6 , з метою подальшого таємного викрадення грошей потерпілого ОСОБА_6 шляхом перерахування з рахунків останнього на інший рахунок.
Крім того, 02.12.2025 близько 21 години 59 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 взяв належний ОСОБА_6 мобільний телефон Realme RMX3710, здійснив вхід у мобільний застосунок інтернет-банкінгу «Приват 24», та без законних на те підстав, таємно викрав гроші ОСОБА_6 здійснивши ряд транзакцій із банківського рахунку останнього, а саме: 
- 02.12.2025 року о 21:59:15 год. здійснив переказ коштів в сумі 8040 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 ;
- 02.12.2025 року о 22:02:54 год. здійснив переказ коштів в сумі 8080 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 ;
- 02.12.2025 року о 22:04:04 год. здійснив переказ коштів в сумі 15050 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 ;
- 02.12.2025 року о 22:05:15 год. здійснив переказ коштів в сумі 15050 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 ;
- аналогічно, 04.12.2025 о 14:42:55 год. здійснив переказ коштів в сумі 40050 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 ;
- аналогічно 10.12.2025 о 09:12:59 год. здійснив переказ коштів в сумі 35000 грн. на картку № НОМЕР_7 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить потерпілому, та в подальшому із вказаної картки здійснив переказ на картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 ;
- аналогічно 12.12.2025 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 у м. Чоп, Ужгородського району, де в подальшому здійснив вхід у мобільний застосунок інтернет-банкінгу «Приват 24», та здійснив зняття грошових коштів в сумі 20002 грн. у банкоматі №CAUG7003, який належить АТ КБ «Приват банк» та знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Берег, буд. 17;
Аналогічно 23.12.2025 близько 20 год. 19 хв., ОСОБА_3 здійснив ряд транзакцій, а саме: 
- 23.12.2025 року о 20:19:37 год. здійснив переказ коштів в сумі 20050 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 ;
- 23.12.2025 року о 20:20:30 год. переказ коштів в розмірі 5025 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приват банк» і належить ОСОБА_5 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, 25.12.2025 року близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_3 здійснив вхід у мобільний застосунок інтернет-банкінгу «Приват 24», після чого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, таємно викрав гроші потерпілого здійснивши транзакції, а саме:
- 25.12.2025 року о 09:12:25 год. здійснив переказ коштів в сумі 7035 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 ;
- 25.12.2025 року о 09:26:57 год. здійснив переказ коштів в сумі 7035 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 ;
- 25.12.2025 року о 10:37:33 год. здійснив переказ коштів в сумі 2010 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 .
Аналогічно, 29.12.2025 близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_3 взяв мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 та здійснив вхід у мобільний застосунок інтернет-банкінгу «Приват 24», після чого 29.12.2025 року о 15:21:11 год. таємно викрав гроші ОСОБА_6 , здійснивши переказ коштів в сумі 3115 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» і належить ОСОБА_5 .
Викраденими грошима ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд та своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_6 збитків на загальну суму 185 542 гривень. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєних ним правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає повністю і зобов`язується таку відшкодувати.
Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. ст.. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, у суду не має.
Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирим визнанням вини у вчинених правопорушеннях приходить до висновку, що його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 182 КК України, як незаконне використання та поширення конфіденційної інформації про особу, за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану – кваліфіковано вірно.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним правопорушення, дані про особу винного, зокрема його молодий вік.
Пом`якшуючими покарання обставинами є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. 
Відповідно до ст. 50 КК України «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно ст. 65 КК України «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.04.2026 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. – виконувати самостійно.
Судові витрати – відсутні.
Речові докази: два оптичні диски із інформацією з АТ КБ «Приватбанк» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 185542,00 грн.. 
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав повністю та зобов`язався відшкодувати завдану ним шкоду потерпілому.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,- 
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 182 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 3 (три) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 76 КК України слідуючі обов`язки.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.04.2026 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. – виконувати самостійно,
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: два оптичні диски із інформацією з АТ КБ «Приватбанк» - залишити при матеріалах наглядового провадження прокурора.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 – 185542,00 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок дві ) гривні, 00 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1