Справа № 727/6570/26 
Провадження № 2-о/727/224/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Довженко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мельнице-Подільська селищна рада, про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

У травні 2026 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського район-ного суду м. Чернівці із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка України ОСОБА_3 є його рідною матір`ю.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті матері, серед іншого, входить об`єкт нерухомості – земельна ділянка площею 0,96 га, що надана для ведення товарного сільськогосподар-ського виробництва та розташована на території Мельнице-Подільської селищної ради Чортківського району Тернопільської області. Право власності спадкодавиці на вказа-ну земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Заявник зазначає, що за життя його мати виявила свою волю щодо розпо-рядження належним їй майном та 27 червня 2017 року склала заповіт, який був офі-ційно посвідчений секретарем Мельнице-Подільської селищної ради, в якому вона прямо вказала, що заповідає зазначену земельну ділянку своєму синові – ОСОБА_2 .
Реалізуючи свої права спадкоємця, у встановлений законом строк заявник звер-нувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, на під-ставі якої було заведено спадкову справу. Проте, під час підготовки до видачі свідоц-тва про право на спадщину за заповітом виникла об`єктивна правова перешкода, яка унеможливлює реалізацію спадкових прав у стандартному позасудовому нотаріально-му порядку. Дана перешкода полягає у наявності розбіжності у написанні закінчення родинного прізвища у правовстановлюючих документах померлої матері та в особи-стих документах заявника. Зокрема, згідно з паспортом громадянина України прізвище заявника українською мовою офіційно записується як « ОСОБА_4 », тоді як у свідоцтві про смерть та Державному акті на право власності на землю прізвище померлої матері українською мовою записано з іншим закінченням – як « ОСОБА_4 ».
Заявник наголошує, що вказана морфологічна розбіжність не свідчить про від-сутність родинних зв`язків, а виникла виключно через помилки та відсутність єдиних стандартів транслітерації з боку органів реєстрації актів цивільного стану та паспорт-них столів при перекладі прізвищ їхньої родини з російської мови на українську у різні роки під час масової видачі документів. Даний факт простежується при аналізі пер-винного документа про народження заявника, де записи здійснювалися російською мовою, і прізвища матері та сина були абсолютно ідентичними та фонетично єдиними, закінчуючись на літеру «о». Заявник також вказує, що раніше він уже звертався до суду для вирішення аналогічної проблеми щодо свого батька, і рішенням Шевченків-ського районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2015 року було встановлено факт, що ОСОБА_5 був рідним батьком ОСОБА_2 . Оскільки нота-ріус не має повноважень самостійно усувати розбіжності в документах шляхом їх тлу-мачення, а органи державної реєстрації актів цивільного стану не можуть внести зміни до актових записів померлої особи без відповідного рішення суду, заявник змушений звернутися до суду. За подання заяви ним було сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн. згідно з оригіналом квитанції, долученої до матеріалів справи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2026 року у да-ній справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
До початку судового засідання від заявника ОСОБА_2 надійшла письмова заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні з підстав, викла-дених у заяві.
Від представника заінтересованої особи – Мельнице-Подільської селищної ради Чортківського району Тернопільської області також надійшла письмова заява про роз-гляд справи за відсутності їхнього уповноваженого представника. У поданій заяві за-значено, що селищна рада не заперечує проти задоволення вимог заявника щодо вста-новлення факту родинних відносин та покладається на розсуд суду у прийнятті закон-ного рішення.
Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно з частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрун-туються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом під час дослідження письмових матеріалів справи встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським район-ним відділом УМВС України в Чернівецькій області 28 січня 1997 року, та копією картки платника податків, особою заявника є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ви-даного 10 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у мі-сті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . 
З копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_3 , складеного російською мовою, вбачається, що його батьками записані « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_3 ». Це беззаперечно свідчить про те, що первинно прі-звища матері та сина були написані ідентично. Суд бере до уваги доводи заявника про те, що розбіжність у написанні прізвищ українською мовою (« ОСОБА_4 » у заявника та « ОСОБА_4 » у його матері) виникла внаслідок різних підходів посадових осіб паспорт-них служб до транслітерації прізвища з російської мови на українську у різні періоди часу, що не може позбавляти заявника його законних прав.
Крім того, суд враховує зміст заповіту від 27 червня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 665, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй земельну ділянку (пай) в розмірі 0,96 га заповіла своєму синові – ОСОБА_2 , вказавши при цьому його повну дату народження, що повністю збігається з анкетними даними заявника. Волевиявлення в заповіті, що супроводжується зазначенням ступеня спорідненості та точних анкетних даних спадкоємця, є вагомим доказом наявності родинних відносин між цими особами.
Особливої уваги заслуговує той факт, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 жовтня 2015 року у справі № 727/7995/15-ц, яке набрало за-конної сили, вже було встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був рідним батьком ОСОБА_2 . Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу Ук-раїни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміні-стративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої спра-ви, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо ці обставини стосуються спірних правовідносин. Встановлення судом факту ро-динних відносин заявника з батьком, який мав аналогічне написання прізвища з літе-рою «а» наприкінці, підтверджує системність допущеної свого часу помилки при транслітерації прізвища всієї родини.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізич-ними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в спра-вах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого про-вадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не пе-редбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юри-дичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, пункт 7 вказаної Постанови деталізує, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах вчинення нотаріальних дій свідоцтва про право на спадщину. 
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. 
Суд вважає доведеним, що встановлення даного факту безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки від цього залежить реалізація його майно-вого права на оформлення та прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері. Іншим шляхом, окрім як за рішенням суду, встановити вказаний факт та усу-нути перешкоди в оформленні спадкових прав неможливо, оскільки чинним законо-давством України не передбачено адміністративного механізму внесення змін до ак-тових записів щодо осіб, які померли, без відповідного судового рішення. Спір про право у даній справі відсутній, оскільки заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом на вказане нерухоме майно, а заінтересована особа не має будь-яких претензій чи запере-чень щодо задоволення заяви.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, керуючись принципом вер-ховенства права та справедливості, суд доходить беззаперечного висновку про те, що розбіжності у написанні прізвища заявника та його померлої матері носять виключно формальний та лінгвістичний характер, спричинені недоліками перекладу та транслі-терації, і ці недоліки не спростовують того факту, що вони є кровними родичами, а са-ме матір`ю та сином. Відтак, вимоги ОСОБА_2 є законними, обґрунтова-ними, підтверджуються належними письмовими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі з метою захисту його спадкових прав.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-82, 89, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 318, 319 Цивільного процесуального кодексу Ук-раїни, суд -
ухвалив:

Вимоги заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Мельнице-Подільсь-ка селищна рада, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що громадянка Укра-їни ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Горошова Борщівського району Тернопільської області), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судо-вого рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отри-мання копії цього рішення.

Суддя: Терещенко О.Є.