МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 р.  	№ 640/258/21 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу
за позовом	Енергетичної митниці ДФС, вул. Світлицького, 28А,м. Київ,04215,  	
до відповідача	Північного офісу Держаудитслужби, вул. Січових Стрільців, 18,м. Київ,04053,  	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 	
До Миколаївського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи за позовом Енергетичної митниці ДФС (далі –Позивач) до Північного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправною вимоги Північного офісу Держаудитслужби від 30.09.2020 № 26-09-14-14/6792-2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що проведення ревізії відповідачем було здійснено з порушенням Порядку, а висновки щодо вчинення позивачем порушень є необґрунтованими. До того ж, вимога щодо усунення порушень не відповідають критеріям обґрунтованості, вмотивованості, винесені з порушенням вимог закону щодо їх змісту, є неконкретизованими, а тому таке рішення не може вважатися правомірним.
Від відповдіача надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає необґрунтованими позовні вимоги, а вимога була прийнята правомірно на підставі висновків акту ревізії щодо порушень позивача. 
Ухвалою від 28.04.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (головуючий суддя Мельник О.М.).
Ухвалою від 20.02.2026 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких наполягає, що оскаржувана вимога є правомірною, вона була прийнята на підставі акту ревізії, з врахуванням розгляду заперечень, в якій викладено суть та суми порушень та надано термін на їх усунення. 
Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд 
ВСТАНОВИВ:
Північним офісом Держаудитслужби, відповідно до п. 1.1.6.6 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І півріччя 2020 року було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ЕМ ДФС за період з 01.01.2019 по 31.05.2020, за результатами якої, було складено акт ревізії від 07.09.2020 № 10 30/403 (далі – акт).
За результатами ревізії, відповідач дійшов висновку про встановлення порушення законодавства на загальну суму 6929,36 тис. грн, у тому числі, що призвели до втрат на загальну суму 1516,11 тис. грн. 
Не погоджуючись із висновками акту ревізії, позивачем були надані заперечення №118/9/28-70-2 від 14.09.2020, за розглядом яких, Північним офісом Держаудитслужби висновки акту ревізії були залишені без змін (висновок від 29.09.2020 № 26-09-14-14/6747-2020).
На підставі акту ревізії, з врахуванням розгляду заперечень, позивачу було направлено вимогу від 30.09.2020 № 26-09-14-14/6792-2020 «Щодо усунення порушень законодавства» (далі – вимога), в якій викладено суть та суми порушень та надано термін на їх усунення. 
Так, Вимогою, оформленою листом від 30.09.2020 № 26-09-14-14/6792-2020 про усунення порушень, виявлених ревізією, Північний офіс Держаудитслужби вимагав: 
1. Розглянути питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників Енергетичної митниці ДФС винних у зазначених порушеннях;
2. Забезпечити відшкодування витрачених установою бюджетних коштів на оплату спожитих комунальних послуг (теплопостачання) за площі, зайняті іншою сторонньою юридичною особою - Інформаційно-довідковий департамент ДФС (далі - ІДД ДФС) на загальну суму 342 469,12 грн та фізичними особами на загальну суму 110 719,28 гривень.
3. Відповідно до норм статтей 130-136 Кодексу законів про працю забезпечити відшкодування зайво нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на працівнику Митниці при наданні щорічної відпустки, тривалістю менше 14 календарних днів на загальну суму 746,28 тис. грн та як наслідок, зайво нарахованого та перерахованого єдиного соціального внеску на загальну суму 164,18 грн.
4. Здійснити заходи щодо приведення у відповідність до вимог норм чинного законодавства кошторису за КПКВК 3506010 «Керівництво та управління у сфері митної політики» в частині здійснення видатків із виплати заробітної плати. 
Вважаючи протиправною вимогу відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України (далі - Положення №43).

Пунктом 1 Положення №43 передбачено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення №43 Держаудитслужба вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема, вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно з пунктом 6 Положення №43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їхній розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23).
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, який визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання (далі Порядок №550).
Пунктом 2 Порядку №550 передбачено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Відповідно до пункту 46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
Відповідно до пункту 50 Порядку №550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю;
порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
Отже, вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання.
Суд зазначає, що аналіз пп.7, 13 ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пп.9 п.4 Положення №43, пп.45, 46, 50 Порядку №550, дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства, є обов`язковою для виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Отже, правова вимога письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься), і такий акт може бути предметом контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення з відповідним позовом.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №820/3534/16.
Таким чином, що стосується збитків, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, то вони не можуть бути стягнуті шляхом пред`явлення вимоги. Такі збитки або відшкодовуються у добровільному порядку, або шляхом звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом. 
Відтак, наявність збитків та правильність їх обчислення перевіряються судом, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов про визнання вимоги протиправною.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі № 820/3534/16 та постановах Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №826/2525/15, від 29.07.2019 у справі №400/2658/18, від 11.12.2019 у справі №160/641/19, від 28.12.2021 у справі №420/5135/18, від 27.11.2019 року по справі № 1440/1820/18, від 10.12.2019 року по справі № 808/6509/13-а, від 23.12.2019 року по справі № 815/4341/14, від 07.02.2020 року по справі № 803/634/17, від 14.02.2020 року по справі № 825/3661/15-а, від 28.02.2020 року по справі № 808/4044/17, від 28.02.2020 року по справі № 2040/6542/18, від 18.03.2020 року по справі № 826/14169/17, від 18.03.2020 року по справі № П/811/140/17, від 31.03.2020 року по справі № 817/650/18, від 02.04.2020 року по справі № 820/3534/16, від 30.11.2020 року по справі № 804/4463/17, від 16 листопада 2021 року по справі № 160/9553/18, від 28 грудня 2021 року по справі № 420/5135/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Енергетичної митниці ДФС (вул. Світлицького, 28А,м. Київ,04215, ідентифікаційний код 39442252) до Північного офісу Держаудитслужби (вул. Січових Стрільців, 18,м. Київ,04053, ідентифікаційний код 40479560) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар