Справа № 489/4526/26 
Провадження № 3/489/973/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова
іменем України
09 червня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2026 серії ВАД №723289, вбачається що 11.04.2026 об 11:00 год за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 17, у магазині «Vape Shop», ОСОБА_1 здійснювала продаж суміші для електронних сигарет (набір для приготування суміші), з підсилювачем міцності нікотину для електронних сигарет без марок акцизного податку, а саме: продала набір рідин ОСОБА_2 за ціною 350 грн, чим порушила п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України та п. 2 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких вона просить розглянути справу за її відсутності та закрити провадження.
Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні. Тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; рапорти; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; квитанцію №311; фототаблицю; заперечення ОСОБА_1 ), суд дійшов таких висновків.
Частина перша ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Пунктом 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України передбачає, що маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено основні вимоги до роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та тютюновою сировиною:
1. Роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
2. Роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.
Заборона, визначена абзацом першим цієї частини, також поширюється на безоплатне розповсюдження на території України тютюнової сировини, сировини для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотину (токсичного алкалоїду, екстрагованого з тютюну або отриманого шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах.
У письмових запереченнях ОСОБА_1 посилалася на те, що у протоколі відсутнє посилання на конкретну норму Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» яку вона порушила. Відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Ст. 226 Податкового кодексу України не регулює продаж тютюнових виробів та не має відношення до регулювання їх роздрібного продажу. У протоколі зазначено про порушення ст. 65 Господарського кодексу України, який втратив чинність. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання. Саме відносно суб`єкта господарювання, який має відповідну ліцензію та в якої працює ОСОБА_1 , мали скласти протокол, а не відносно продавця. Доказів, які б вказували на факт реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів, немає. Протокол не містить належної конкретизації об`єктивної сторони правопорушення: не зазначено конкретну норму спеціального законодавства, яку порушено; не конкретизовано обставини реалізації товару; не наведено відомостей щодо походження товару; відсутні відомості про вилучення предметів торгівлі та виручки; не надано доказів проведення контрольної закупки або факту продажу; не долучено фото-, відеофіксації чи показань незаінтересованих свідків. Не доведено наявності умислу, належності вилученого товару особі, наявності події та складу адміністративного правопорушення.
Оцінюючи зазначені обставини, суд виходить з того, що частина 1 статті 156 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними законами, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що тютюновими виробами є сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.
Терміни «електронна сигарета», «рідини, що використовуються в електронних сигаретах» вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.
За змістом частини 4 статті 11 цього Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Статтею 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено основні вимоги до роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та тютюновою сировиною.
Саме на вказану статтю є посилання у протоколі. При цьому, посилання на ст. 65 Господарського кодексу України відсутнє.
Статтею 215 Податкового кодексу України (п. 215-1) передбачено, що до підакцизних товарів серед іншого належать рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Відповідно до пункту 14.1.56-3 статті 14 Податкового кодексу України електронна сигарета виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин.
Згідно з пунктом 14.1.56-4 цієї ж статті, рідини, що використовуються в електронних сигаретах це рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.
Відповідно до п. 226.1, 226.9 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Згідно з вимогами статті 226.11 Податкового кодексу України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку рідин, що використовуються в електронних сигаретах забороняється.
Відповідно до п.п. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, наклеювання марки акцизного податку на пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Згідно з п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку спеціальний знак для маркування тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Пунктом 23 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, з наступними змінами, для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, передбачено наклеювання марки на ємності (упаковки) з рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, у такий спосіб, щоб марки обов`язковий розривалися під час відкривання.
Отже, з системного аналізу наведених норм вбачається, що рідини, які використовуються в електронних сигаретах, віднесено до підакцизних товарів.
Факт продажу суміші для електронних сигарет підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 не заперечила продаж суміші, а зазначила, що нікотин не входить у ціну ароматизатора, а покупцям видають його безкоштовно.
Відсутність чеку свідчить про наявність порушення порядку проведення розрахункових операцій та не свідчить про відсутність факту продажу, якщо його підтвердив ОСОБА_2 у письмових поясненнях та не заперечила ОСОБА_1 . Остання прямо зазначила у письмових поясненнях до протоколу, що в магазині нікотин не продається, а покупці його беруть безкоштовно.
Разом з тим, ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» поширює свою дію і на безоплатне розповсюдження нікотину.
Таким чином, письмові пояснення ОСОБА_1 якраз і підтверджують порушення ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який є спеціальним нормативно-правовим актом, до якого відсилає ст. 156 КУпАП.
Щодо суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, з диспозиції вказаної частини статті суд не вбачає, що ним може бути лише суб`єкт господарювання.
Щодо неналежної конкретизації об`єктивної сторони правопорушення у протоколі, суд виходить з того, що у протоколі зазначено конкретну норму спеціального законодавства, яку порушено; достатньо конкретизовано обставини реалізації товару; зазначено відомості про вилучення нікотинової рідини в кількості 122 пачок; додано докази факту продажу (письмові пояснення ОСОБА_2 , які узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 ).
Відомості щодо походження товару не повинні в обов`язковому порядку зазначатися у протоколі. Обов`язкова фото-, відеофіксація приписами КУпАП не передбачена.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійсно здійснила роздрібну торгівлю рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. 
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Згідно з доданими до протоколу від 11.04.2026 серії ВАД №723289 квитанції про отримання вилучених речей №311, у ОСОБА_1 вилучено 122 упаковки нікотинової рідини, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.
Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя 

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UА448999980313070106000014482), з конфіскацією 122 упаковок нікотинової рідини, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (квитанція №311).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька