Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Справа№200/2041/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в:

19.03.2026 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора за періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 12.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 14.11.2024 року по 01.12.2024 року, з 30.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року, з 17.07.2025 року по 30.09.2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора за періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 12.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 14.11.2024 року по 01.12.2024 року, з 30.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року, з 17.07.2025 року по 30.09.2025 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Позов обґрунтовував тим, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України). За період проходження військової служби приймав безпосередню участь у бойових діях.
Протягом спірних періодів 2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання в населеному пункті Бударки на різних позиціях (взводний опорний пункт 96, ротний опорний пункт «Ярило 3» Вежа 97, ротний опорний пункт: «КОЗАКИ» ЧАЙНИКИ), але завжди на глибину виконання до ротного опорного пункту (включно), що підтверджується витягом з журналу бойових дій 1 відділу прикордонної служби (тип с) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону (далі - 4 ПКШР 1 ПРИКЗ або 4 ПРИККШР 1 ПРИКЗ) від 26.04.2024 року № 28/59 (гриф), від 23.05.2024 року № 28/78 (гриф).
Протягом спірних періодів виконував бойові (спеціальні) завдання, приймав безпосередню участь у бойових діях або здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та проведення окремих заходів з усебічного забезпечення в інтересах діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, безпосередньо в районах ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділом 4 ПРИККШР НОМЕР_2 ПРИКЗ, який знаходиться в оперативному підпорядкуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно (Вовчанська міська територіальна громада).
Вказані обставини підтверджуються витягами з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 ПКШР НОМЕР_2 ПРИКЗ.
Вважав, що протягом спірних періодів мав право на додаткову виплату одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Проте, відповідач лише один раз виплатив йому одноразову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань - за період з 01.01.2025 року по 30.01.2025 року.
Звернення до відповідача з вимогою про нарахування та виплату вказаної одноразової винагороди за спірні періоди не призвело до бажаного результату.
Як повідомив відповідач, рапорти про залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно за спірні періоди (за винятком періодів, за які здійснено виплату вказаної одноразової грошової винагороди) до штабу НОМЕР_2 прикордонного загону від командира підрозділу не надходили, тому підстави для виплати одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень відсутні.
Вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач (через свого представника) подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав про відсутність правових підстав та обов`язкових документів, що передбачені Особливостями виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, для виплати позивачу за спірні періоди одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Так, рапорти про залучення ОСОБА_1 до виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно за спірні періоди до штабу НОМЕР_2 прикордонного загону від начальника підрозділу не надходили, тому підстави для виплати одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень відсутні.
Щодо позовних вимог в частині компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, то під час нарахування позивачу грошового забезпечення, проведення виплати здійснювалось з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, яка утримувалась з його грошового забезпечення.
Вважав, що діяв правомірно.
Також вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом у зв`язку з чим просив залишити позовну заяву без розгляду.
У випадку відмови у задоволенні зазначеного клопотання - просив в задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач (через свого представника) подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Додатково зазначав про помилковість наданої до суду відповідачем Відомості обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям четвертої прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону за 2025 рік від 03.01.2026 року, де зазначено сумарну кількість днів виконання бойових завдань - 257, кількість сумарно обчислених періодів по 30 днів, за які виплачена одноразова винагорода - 8 (зазначено помилково), залишкову кількість днів, за які не виплачена одноразова винагорода, - 17 (останнє - зазначено помилково).
Так, за результатами розгляду адвокатського запиту від 26.02.2026 року відповідач листом від 01.03.2026 року № 02.10/4427-26-Вих надав виправлену Відомість обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям четвертої прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону за 2025 рік від 03.01.2026 року, в якій зазначено сумарну кількість днів виконання бойових завдань - 257, кількість сумарно обчислених періодів по 30 днів, за які виплачена одноразова винагорода - 1, залишкова кількість днів, за які не виплачена одноразова винагорода - 227.
Просив задовольнити позов.
Відповідач (через свого представника) подав письмові пояснення, в яких визнав помилковість долученої до відзиву Відомості обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям четвертої прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону за 2025 рік від 03.01.2026 року щодо позивача, та надав виправлену Відомість.
Додатково зазначав, що загальна кількість періодів, за які позивачу передбачена додаткова грошова винагорода за безпосередню участь в бойових (спеціальних) діях за 30 днів (сумарно обчислених) в розмірі 70000 гривень, становить - 8 (вісім) періодів.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2025 року № 267-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу за виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань виплачено одноразову грошову винагороду за 30 днів (сумарно обчислених) в розмірі 70000 гривень за 1 (один) період, оскільки від керівника підрозділу надійшов один рапорт – рапорт від 03.02.2025 року № 28/12124/25-Вн.
Відносно решти 7 (семи) періодів, рапорти від керівника структурного підрозділу не надходили.
Просив в задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач подав клопотання про долучення доказів, а саме листа Офісу Військового омбудсмана від 28.04.2026 року № 7981/2026/і/15 та доданого до нього Висновку за результатами перевірки від 16.04.2026 року № 172/2026/1.17, призначеної на підставі скарги позивача від 31.01.2026 року про бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) в частині невиплати йому одноразової винагороди.
Додатково зазначав, що його звільнено з військової служби наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 08.04.2026 року № 412-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення наказом від 24.04.2026 року № 511-ОС.
Проте, при звільненні з військової служби з 24.04.2026 року одноразова винагорода, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави агресора за спірні періоди йому не нарахована та не виплачена.
Позивач (через свого представника) подав додаткові пояснення, в яких зазначав, що грошові кошти відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.05.2026 року № 552-ОС «Про виплату винагороди» (винесений після виникнення спірних правовідносин) він не отримував. Спірну винагороду йому не виплачено.
Судом встановлено, що з 15.05.2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України), що підтверджується довідкою від 28.09.2025 року № 08/4420-Г. 
Після звернення до суду з позовом наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 08.04.2026 року № 412-ОС припинено (розірвано) контракт, звільнено позивача з військової служби та наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 24.04.2026 року № 511-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24.04.2026 року.
Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , яке видано ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.03.2025 року.
Під час проходження військової служби згідно з витягом із журналу бойових дій НОМЕР_2 відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону № 28/59 (гриф) від 26.04.2024 року, від 23.05.2024 року № 28/78 (гриф) сержант ОСОБА_1 (бойовий номер по штатному розпису 328) був задіяний в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій:
- з 24.06.2024 року по 07.07.2024 року – позиція: ВОП 96, н.п. Бударки;
- з 07.07.2024 року по 11.09.2024 року – Позиція: РОП «Ярило 3» Вежа 97, н.п. Бударки;
- з 11.09.2024 року по 12.09.2024 року – ВДР/НВ, н.п. Бударки;
- з 12.09.2024 року по 28.09.2024 року – позиція: РОП «Ярило 3» Вежа 97, н.п. Бударки;
- з 28.09.2024 року по 14.11.2024 року – ВДР/НВ, н.п. Бударки;
- з 14.11.2024 року по 01.12.2024 року – позиція: РОП: «КОЗАКИ» ЧАЙНИКИ, н.п.Бударки;
- з 01.12.2024 року по 30.12.2024 року – ВДР/НВ, н.п. Бударки;
- з 30.12.2024 року по 05.01.2025 року – позиція: РОП: «КОЗАКИ» ЧАЙНИКИ, н.п. Бударки;
- з 05.01.2025 року по 21.01.2025 року – позиція: РОП: «КОЗАКИ» ЧАЙНИКИ, н.п.Бударки.
У 2025 році позивач виконував бойові (спеціальні) завдання, приймав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та проведення окремих заходів з усебічного забезпечення в інтересах діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, безпосередньо в районах ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділом 4 приккшр, 1 ПРИКЗ, який знаходиться в оперативному підпорядкуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно (Вовчанська міська територіальна громада), в н.п. Бударки: 
- з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 23.05.2024 року № 28/78 (гриф), від 10.01.2025 року № 28/103 (гриф));
- з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 23.05.2024 року № 28/78 (гриф), від 10.01.2025 року № 28/103 (гриф));
- з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ № 28/78 (гриф) від 23.05.2024 року, № 28/103 (гриф) від 10.01.2025 року);
- з 01.04.2025 року по 30.04.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 10.01.2025 року № 28/103 (гриф), від 15.03.2025 року № 28/122 (гриф));
- з 01.05.2025 року по 31.05.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 15.03.2025 року № 28/122 (гриф));
- з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 15.03.2025 року № 28/122 (гриф));
- з 17.07.2025 року по 31.07.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 15.03.2025 року № 28/122 (гриф), від 13.05.2025 року № 28/134 (гриф));
- з 01.08.2025 року по 31.08.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 13.05.2025 року № 28/134 (гриф));
- з 01.09.2025 по 30.09.2025 року (підтверджується витягом з журналу бойових дій 3 відділу прикордонної служби 4 ПКШР 1 ПРИКЗ від 13.05.2025 року № 28/134 (гриф)).
Виконання позивачем таких завдань протягом спірних періодів у 2025 році підтверджується також Відомістю обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям четвертої прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону за 2025 рік від 03.01.2026 року, що підписана начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування.
Відповідно до вказаної Відомості кількість днів виконання бойових (спеціальних) завдань за місяць сержантом ОСОБА_1 становить: січень 2025 року - 31; лютий 2025 року - 28; березень 2025 року - 31; квітень 2025 року - 30; травень 2025 року - 31; червень 2025 року - 30; липень 2025 року - 15; серпень 2025 року - 31; вересень 2025 року - 30; умови для виплати одноразової винагороди: БН коменданта 4 приккшр НОМЕР_2 ПРИКЗ, від 21.12.2024 року № 28/4428 (гриф), БН коменданта 4 ПКШР 1 ПРИКЗ, від 09.04.2025 року № 28/1597 (гриф), БН коменданта 4 приккшр від 20.05.2025 року №28/31-Р (гриф); сумарна кількість днів виконання бойових завдань - 257; кількість сумарно обчислених періодів по 30 днів, за які виплачена одноразова винагорода - 1; залишкова кількість днів, за які не виплачена одноразова винагорода - 227.
Судом також встановлено, що позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях (100 000 гривень в розрахунку на місяць) у наступні періоди:
- у червні, липні, серпні, вересні, жовтні та грудні 2024 року, що підтверджується архівною відомістю за період з травня по грудень 2024 року № 9937-3413430 та особистою карткою на грошове забезпечення позивача за 2024 рік;
- щомісяця у 2025 році, що підтверджується архівною відомістю за період з січня по грудень 2025 року № 9937-3413430 та особистою карткою на грошове забезпечення позивача за 2025 рік.
Крім того, на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.03.2025 року № 267-ОС у березні 2025 року позивачу виплачено одноразову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань за період з 01.01.2025 року по 30.01.2025 року відповідно до рапорту коменданта четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування від 03.02.2025 № 28/12124/25-Вн, що підтверджується Архівною відомістю за період з січня по грудень 2025 року № 9937-3413430 та Особистою карткою на грошове забезпечення позивача за 2025 рік.
Проте, незважаючи на виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно додатково одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за спірні періоди 2024 року та 2025 року позивачу нарахована та виплачена не була.
14.11.2025 року позивач звернувся до відповідача з рапортом про нарахування та виплату йому такої одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів виконання бойових (спеціальних) завдань протягом 2025 року.
Листом НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 31.12.2025 року № 02.10/04.4/95593/25-Вн/3037 у виплаті такої одноразової винагороди за спірні періоди відмовлено.
Відмова мотивована тим, що рапорти про залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно за період з 01.01.2025 року (за винятком періодів, за які здійснено виплату вказаної одноразової грошової винагороди) до штабу НОМЕР_2 прикордонного загону від командира підрозділу не надходили, тому підстави для виплати одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень відсутні.
За результатами розгляду адвокатського запиту від 09.12.2025 року, що поданий в інтересах позивача, відповідач листом від 05.01.2026 року № 02.10/212-26-Вих також повідомив наступне: одноразову винагороду в розмірі 70000 гривень виплачено позивачу в повному обсязі за 30 сумарно обчислених днів виконання бойових завдань з 01.01.2025 року по 30.01.2025 року, підтверджених рапортом начальника підрозділу; позивач виконував бойові завдання у складі підрозділу першого ешелону оборони до ротного опорного пункту включно в межах періоду з 01.01.2025 року по 30.09.2025 року, облік кількості днів виконання завдань не проводився; рапорти про залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно за 2025 рік (за винятком періоду з 01.01.2025 року по 30.01.2025 року, за який здійснено виплату вказаної одноразової грошової винагороди) до штабу НОМЕР_2 прикордонного загону від начальника підрозділу не надходили, тому підстави для виплати одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень відсутні, відповідно загальна сума та терміни виплати не визначаються.
22.12.2025 року позивач через свого представника (адвоката) звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України зі скаргою щодо бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) в частині невиплати йому одноразової винагороди в розмірі 70 000 грн. за кожні 30 днів залучення до бойових завдань відповідно до пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726.
Скарга була переадресована до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким, в свою чергу, переадресована до відповідача.
За результатами розгляду вказаної скарги відповідач надав відповідь (лист від 06.01.2026 року № 02.10/303-26-Вих), аналогічну тій, що надавав раніше.
31.01.2026 року представником позивача (адвокатом) з метою перевірки наявності підстав для виплати позивачу одноразової винагороди за спірні періоди направлено до відповідача адвокатський запит щодо надання документів, а саме: витягів з журналів бойових дій за періоди з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року, з 01.10.2025 року по 31.01.2026 року (включно) щодо участі позивача у бойових діях; копій рапортів начальників підрозділу щодо участі позивача у бойових діях у складі підрозділу до ротного опорного пункту, у тому числі визначених пп. 4 п. 2 Особливостей за період з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року та за січень 2026 року; копії або витягу з відомостей обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям за формою, наведеною в додатку 1 до Особливостей № 726 в частині, що стосується виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем за період з 01.04.2024 року по 31.01.2026 року (включно).
За результатами розгляду вказаного адвокатського запиту, що поданий в інтересах позивача, відповідач листом від 25.02.2026 року № 02.10/4116-26-Вих повідомив наступне: рапорт начальника підрозділу від 03.02.2025 року про виплату винагороди в розмірі 70000 гривень надається; інші рапорти про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених пп. 4 п. 2 Особливостей № 726, у складі підрозділу до ротного опорного пункту включно не надходили; відомість обліку днів виконання завдань позивачем для встановлення одноразової винагороди з 31.01.2025 року по 31.12.2025 року надається; за 2024 рік облік днів не проводився; за 2026 відомості для обліку не надходили.
Судом також встановлено, що 31.01.2026 року позивач звернувся до Військового омбудсмана зі скаргою щодо бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) в частині невиплати йому одноразової винагороди в розмірі 70 000 грн. за кожні 30 днів залучення до бойових завдань відповідно до пп. 4 п. 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Міністра внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726. 
Офіс Військового омбудсмана листом від 05.03.2026 року № 3409/2026 року повідомив, що за результатами розгляду вказаної скарги, на підставі п. 1 ч. 6 ст. 13 Закону України «Про Військового омбудсмана» першим заступником Військового омбудсмана призначено перевірку відомостей, викладених у скарзі (рішення від 04.03.2026 року № 330/2026).
За результатами проведеної перевірки першим заступником Військового омбудсмана затверджено Висновок від 16.04.2026 року № 172/2026/1.17 наступного змісту:
«Сержант ОСОБА_1 у періоди з 13.05.2024 року по 31.12.2024 року та з 01.02.2025 року по 31.01.2026 року виконував бойові завдання безпосередньо на лінії бойового зіткнення, що підтверджується витягами з журналів бойових дій та не спростовується посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 .
Водночас за зазначені періоди йому не було нараховано та виплачено одноразову винагороду у розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів виконання таких завдань, передбачену абзацом другим пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та пунктом 2 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), а також порядку і умов виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726 (далі – Особливості).
Відповідно до пункту 8 Особливостей документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань, є, зокрема: бойові накази (розпорядження); журнали бойових дій, звіти, бойові донесення, постові відомості або інші документи, що фіксують виконання завдань (у тому числі їх копії чи витяги); рапорти (донесення) командирів підрозділів щодо участі конкретних військовослужбовців із зазначенням необхідних відомостей.
Згідно з пунктом 9 Особливостей облік військовослужбовців, які виконують бойові (спеціальні) завдання, здійснюється з урахуванням сумарної кількості днів їх виконання, а результати такого обліку вносяться до відповідних відомостей, що є підставою для встановлення одноразової винагороди.
Відповідно до пункту 11 Особливостей виплата зазначених винагород здійснюється на підставі наказів уповноважених командирів (начальників) за місцем проходження військової служби.
Крім того, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє грошове забезпечення, а обов`язок щодо його своєчасного та повного нарахування і виплати покладається на відповідні органи військового управління.
Отже, незалежно від волевиявлення військовослужбовця, обов`язок щодо належного документального оформлення його участі у бойових діях, ведення відповідного обліку та ініціювання питання про виплату одноразової винагороди покладається виключно на командирів (начальників) та відповідні посадові особи військової частини.
З урахуванням викладеного встановлено, що причиною невиплати одноразової винагороди у розмірі 70 000 гривень є бездіяльність безпосереднього командира підрозділу, який, попри фактичне виконання військовослужбовцем бойових завдань на лінії бойового зіткнення, не забезпечив належного оформлення та подання відповідних рапортів (донесень), що є необхідною підставою для видання наказу про виплату.
При цьому військовослужбовець ОСОБА_1 виконав покладені на нього обов`язки військової служби у повному обсязі, а відсутність належного документального оформлення не може покладатися на нього як на підставу для обмеження його права на грошове забезпечення.
Відтак, покладення негативних наслідків у вигляді невиплати винагороди на військовослужбовця є неправомірним, оскільки тягар організації обліку, документального підтвердження та ініціювання виплат повністю покладається на відповідні посадові особи військової частини.
Таким чином, унаслідок неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами військової частини військовослужбовець був безпідставно позбавлений права на отримання передбаченої законодавством винагороди».
У зазначеному Висновку міститься загальний висновок про необхідність направлення цього Висновку до Адміністрації Державної прикордонної служби України разом із вимогою про вжиття невідкладних заходів щодо поновлення порушених прав ОСОБА_1 , усунення причин та умов, які сприяли таким порушенням.
В подальшому до Військової частини НОМЕР_1 надійшло розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.05.2026 року про виконання вимог, що викладені у Висновку від 16.04.2026 року № 172/2026/1.17, що затверджений першим заступником Військового омбудсмана.
04.05.2026 року відповідачем до Офісу Військового омбудсмана направлено лист № 02.10/9597-26-Вих «Про продовження розгляду висновку», у якому міститься прохання продовжити розгляд вказаного Висновку до 30 робочих днів.
Судом також встановлено, що після виникнення спірних правовідносин, подачі позивачем позову до суду та відкриття судом провадження в даній адміністративній справі командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 05.05.2026 року № 552-ОС «Про виплату винагороди», яким наказано виплатити одноразову винагороду у розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань відповідно до додатку 1. 
Додатком №1 до зазначеного Наказу є список військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону, які виконували бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно для виплати одноразової винагорода в розмірі 70000 гривень, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у 2026 році.
До зазначеного Додатку (з посиланням на відповідні рапорти від 05.05.2026 року №28/53921/26-Вн, №28/53921/26-Вн та №28/53921/26-Вн) внесено позивача із зазначенням періодів здійснення відповідних бойових (спеціальних) завдань, за які позивачу слід виплатити грошову винагороду у розмірі 70000 грн., а саме: з 24.06.2024 року по 30.06.2024 року, 01.07.2024 року по 23.07.2024 року, з 24.07.2024 року по 31.07.2024 року, з 01.08.2024 року по 22.08.2024 року, з 23.08.2024 року по 31.08.2024 року, з 01.09.2024 року по 11.09.2024 року, з 13.09.2024 року по 22.09.2024 року. 
Згідно з рапортом від 05.05.2026 року №28/53921/26-Вн, який містить посилання на відповідні накази зі знаком «гриф.», позивач брав участь участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань в районі «РОП «Ярило 3», КСП н.п. Бударки» в періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 13.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 15.11.2024 року по 01.12.2024 року, 31.12.2024 року.
Щодо зазначених періодів також складені інші документи, до яких внесено позивача, а саме: Відомість обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям четвертої прикордонної комендатури НОМЕР_2 прикордонного загону за 2024 рік; Список військовослужбовців третього впс (тип С) четвертої приккшр, які протягом червня 2024 року - січня 2025 року згідно бойових розпоряджень виконували бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділом першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно.
Проте одноразову винагороду за спірні періоди (як 2024 року, так і 2025 року) позивачу не виплачено.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наступне.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.
Відповідно до пп. 1 - 3 ст. 9 вказаного Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абз. 1, 2 п. 4 ст. 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.
Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Відповідно до ст. 92 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на період дії воєнного стану (особливого періоду) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
На виконання, зокрема Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та ст. 92 зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Абзацом 2 п. 11 вказаної Постанови (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 12.04.2024 року № 419 (застосовується з 01.04.2024 року), від 15.11.2024 року № 1311 (застосовується з 25.08.2024 року), від 11.06.2025 року № 699) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
Згідно з абз. 1, 2 п. 12 вказаної Постанови виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до п. 21 вказаної Постанови міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства визначають: 
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; 
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 11 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 12 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; 
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 01.09.2023 року № 726 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»» затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.
Ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба) (п. 1 цих Особливостей).
Відповідно до пп. 4 п. 2 вказаних Особливостей (в редакції наказів Міністерства внутрішніх справ України від 30.05.2024 року № 353 (застосовується з 01.04.2024 року), від 30.09.2024 року № 657 (застосовується з 25.08.2024 року)) одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень військовослужбовцям у разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
Згідно з п. 8 вказаних Особливостей документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або звіт про виконання бойового (спеціального) завдання, або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, копії чи витяги з них, або посвідчення про відрядження з відміткою про прибуття (вибуття) до (з) району виконання завдання (у разі виконання завдань, визначених абзацом сьомим підпункту 1 пункту 4 цих Особливостей);
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, у тому числі визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Для військовослужбовців, які відряджені до військових частин, органів військового управління інших складових сил оборони, безпосередня участь у бойових діях або заходах, виконання (здійснення) бойових (спеціальних) завдань, за здійснення яких передбачається виплата додаткової винагороди, визначеної абзацами другим - четвертим підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, та одноразової винагороди, визначеної підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, підтверджується відповідними військовими частинами, органами військового управління інших складових сил оборони з наданням відомостей про періоди участі в бойових діях або заходах, виконання таких завдань та із зазначенням кількості днів виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей.
Абзацами 1, 2 п. 9 цих Особливостей передбачено, що облік військовослужбовців, які беруть участь у бойових діях або заходах та здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та підготовка проєктів наказів про виплату винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, здійснюються штабами органів Держприкордонслужби.
Облік військовослужбовців, які виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, здійснюється з урахуванням кількості сумарно обчислених днів виконання таких завдань. Результати такого обліку вносяться до відомості обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань для встановлення одноразової винагороди військовослужбовцям за формою, наведеною в додатку 1 до цих Особливостей. У разі переміщення (відрядження) військовослужбовця до іншого органу Держприкордонслужби, органу військового управління для подальшого проходження військової служби до такого органу в десятиденний строк надсилається витяг із зазначеної відомості для обліку днів виконання бойових (спеціальних) завдань.
Також згідно з п. 11 цих же Особливостей виплата винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, військовослужбовцям здійснюється на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби (навчання), а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.
Накази про виплату винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, видаються щомісяця до 8 числа.
У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження документів.
Винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення (п. 15 цих Особливостей).
Спірним у цій справі є право позивача на додаткову виплату одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання ним бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відтак, на підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач саме у спірні періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 13.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 15.11.2024 року по 01.12.2024 року, 31.12.2024 року, з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року, з 17.07.2025 року по 30.09.2025 року був задіяний в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій, а також виконував бойові (спеціальні) завдання, приймав безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та проведення окремих заходів з усебічного забезпечення в інтересах діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, безпосередньо в районах ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно.
Виконання позивачем вказаних бойових завдань підтверджуються, зокрема: витягами з журналів бойових дій; відповідними рапортами, які містять посилання на бойові накази; відомостями про періоди участі в бойових діях або заходах, виконання таких завдань із зазначенням кількості днів виконання бойових (спеціальних) завдань.
Крім того, Висновком від 16.04.2026 року № 172/2026/1.17, що затверджений першим заступником Військового омбудсмана за результатами перевірки відомостей за скаргою позивача щодо бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) в частині невиплати йому одноразової винагороди в розмірі 70 000 грн. за кожні 30 днів (сумарно обчислених) за виконання бойових завдань встановлено, що позивач у періоди з 13.05.2024 року по 31.12.2024 року та з 01.02.2025 року по 31.01.2026 року виконував бойові завдання безпосередньо на лінії бойового зіткнення.
Щодо зазначеного Висновку
Закон України «Про Військового омбудсмана» визначає правовий статус, основні завдання, повноваження та організаційні засади діяльності Військового омбудсмана під час забезпечення дотримання прав військовослужбовців у зв`язку з виконанням ними обов`язків військової служби, резервістів та військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а також особового складу правоохоронних органів, залучених до безпосередньої участі в бойових діях.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону основними завданнями Військового омбудсмана є: здійснення демократичного цивільного контролю щодо забезпечення дотримання прав осіб, на яких поширюється дія цього Закону; виявлення порушень прав осіб, на яких поширюється дія цього Закону, причин та умов, що призводять до таких порушень; напрацювання пропозицій щодо шляхів/способів мінімізації та усунення виявлених причин і умов, що призводять до порушення прав осіб, на яких поширюється дія цього Закону, запобігання їх виникненню в майбутньому, а також сприяння поновленню прав осіб, на яких поширюється дія цього Закону; складання та направлення висновків і рекомендацій органам військового управління (органам управління), командирам (начальникам), а також іншим державним органам, їх посадовим особам з метою підвищення ефективності забезпечення захисту прав осіб, на яких поширюється дія цього Закону.
Згідно з ст. 17 цього Закону за результатами перевірки складається висновок.
Висновок за результатами перевірки затверджується Військовим омбудсманом або одним із його заступників та направляється не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня ухвалення висновку командиру (начальнику), наділеному дисциплінарною владою стосовно військової посадової особи, або посадовій особі органу державної влади щодо посадової особи, дії (бездіяльність) та/або рішення якої призвели до порушення прав особи, на яку поширюється дія цього Закону, разом із вимогою про вжиття невідкладних заходів щодо: 1) припинення виявленого порушення прав особи, на яку поширюється дія цього Закону; 2) усунення причин та умов, що призвели до порушення прав особи, на яку поширюється дія цього Закону; 3) поновлення порушених прав особи, на яку поширюється дія цього Закону; 4) розгляду питання про притягнення командира (начальника), військової посадової особи, посадової особи органу державної влади, дії (бездіяльність) та/або рішення якої призвели до порушення прав особи, на яку поширюється дія цього Закону, до дисциплінарної відповідальності.
Відповідний командир (начальник), орган військового управління (орган управління), посадова особа органу державної влади, яким надіслано висновок, зобов`язані розглянути висновок протягом десяти робочих днів з дня його отримання та письмово повідомити Військового омбудсмана про вжиті заходи. У разі якщо висновок містить перелік рекомендованих заходів для поновлення порушених прав особи, на яку поширюється дія цього Закону, про стан їх виконання відповідний командир (начальник), орган військового управління (орган управління), посадова особа органу державної влади інформує Військового омбудсмана у порядку, визначеному цією статтею.
У виняткових випадках за обґрунтованим клопотанням відповідного командира (начальника), органу військового управління (органу управління), посадової особи органу державної влади, яким надіслано висновок, строк розгляду висновку може бути продовжено Військовим омбудсманом до 30 робочих днів, але не більше одного разу.
Отже, Висновок Військового омбудсмана (його заступника), зокрема, яким виявленого порушення прав особи, на яку поширюється дія цього Закону, є обов`язковим для розгляду та вжиття відповідних заходів щодо припинення виявленого порушення прав такої особи.
Таким чином, Висновком від 16.04.2026 року № 172/2026/1.17, що затверджений першим заступником Військового омбудсмана за результатами перевірки відомостей за скаргою позивача щодо бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) в частині невиплати йому одноразової винагороди в розмірі 70 000 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) за виконання бойових завдань встановлено, що позивач у періоди з 13.05.2024 року по 31.12.2024 року та з 01.02.2025 року по 31.01.2026 року виконував бойові завдання безпосередньо на лінії бойового зіткнення.
Вказаним Висновком також встановлено, що причиною невиплати позивачу одноразової винагороди у розмірі 70000 гривень є бездіяльність безпосереднього командира підрозділу, який, попри фактичне виконання військовослужбовцем ОСОБА_1 бойових завдань на лінії бойового зіткнення, не забезпечив належного оформлення та подання відповідних рапортів (донесень), що є необхідною підставою для видання наказу про виплату.
Таким чином, покладення негативних наслідків у вигляді невиплати одноразової винагороди на військовослужбовця є неправомірним, оскільки тягар організації обліку, документального підтвердження та ініціювання виплат повністю покладається на відповідні посадові особи Військової частини.
Отже, доводи відповідача про відсутність рапортів про залучення позивача до виконання бойових (спеціальних) завдань за спірний період як на підставу невиплати йому одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень є неприйнятним, оскільки відсутність належного документального оформлення не може бути підставою для обмеження права позивача на грошове забезпечення (виплату одноразової винагороди).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач за відповідні спірні періоди (які підтверджені належними доказами) мав право на виплату одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких ви-плат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Таке право позивача підтверджено матеріалами справи, в тому числі, фактично, визнано відповідачем щодо деяких спірних періодів 2024 року (шляхом видання відповідного наказу про виплату).
Проте, одноразову винагороду за відповідні спірні періоди позивачу нараховано та виплачено не було, що відповідачем не заперечується.
Крім того, в її нарахуванні та виплаті (за рапортом позивача) відповідачем протиправно відмовлено.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (у частині порушення права позивача на виплату спірної грошової винагороди за відповідні спірні періоди, які підтверджені належними доказами) шляхом, який обрано судом (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
В решті спірних періодів позов задоволенню не підлягає.
Щодо похідних позовних вимог зобов`язального характеру, що стосуються компенсації сум податку з доходів фізичних осіб (з недонарахованої та недоплаченої суми грошового забезпечення).
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.
Відповідно до п. 2 - 6 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" 
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. 
Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 22 червня 2018 року в справі № 812/1048/17 зазначив, що доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення він втратив статус особи рядового і начальницького складу ОВС є необґрунтованими, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача. Також вказав, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року в справі №815/5826/16 зазначено: «Щодо позовних вимог щодо виплати позивачу в повному обсязі грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, яка буде утримана з компенсації за неотримане речове майно, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку за матеріальним забезпеченням, позовні вимоги в цій частині є передчасними».
Пізніше Верховний Суд змінив свої висновки, зазначивши, що оскільки нарахування та виплата спірного грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону, тому нарахування та виплата такого грошового забезпечення має бути проведена позивачу відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (постанови Верховного Суду від 28.09.2022 року у справі № 400/1119/21, від 31.01.2024 року у справі №320/6441/22, від 30.04.2024 року у справі №360/700/23).
З огляду на наведене відновлення порушених прав позивача має відбуватися із застосуванням п. 2 зазначеного Порядку.
Щодо строку звернення до суду з позовом 
Позивач, звернувся до суду з позовом про виплату грошового забезпечення саме під час проходження ним публічної служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (згідно зі ст. 116 цього Кодексу).
Рішенням Конституційного суду України від 11 грудня 2025 року № 1 р/2025 частину 1 статті 233 Кодексу законів про працю України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.
В своєму рішенні Конституційний суд України зазначив, що «порушення зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим: кожен день невиплати або затримки виплати заробітної плати та інших належних працівникові виплат означає не завершене правопорушення, а таке, що триває.», а «установлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат без урахування того, що трудові відносини тривають (обов`язку роботодавця щодо своєчасної виплати заробітної плати), обмежує право на своєчасне одержання винагороди за працю, що суперечить частині сьомій статті 43 Конституції України».
Враховуючи наведене, звернення працюючої особи до суду з позовом до свого роботодавця про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) (що мало місце в даній справі) строком не обмежується.
З огляду на наведене посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом є неприйнятними, відповідно, клопотання про залишення позову без розгляду з підстави пропуску такого строку задоволенню не підлягає.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пп. 1 та 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», і доказів понесення ним інших судових витрат до суду не подано, тому, виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 13.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 15.11.2024 року по 01.12.2024 року, 31.12.2024 року, з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року, з 17.07.2025 року по 30.09.2025 року. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 24.06.2024 року по 11.09.2024 року, з 13.09.2024 року по 28.09.2024 року, з 15.11.2024 року по 01.12.2024 року, 31.12.2024 року, з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року, з 17.07.2025 року по 30.09.2025 року, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 25 травня 2026 року. 

Суддя Т.В. Логойда