ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/992/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Трофімова І.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (64141, Харківська обл., Лозівський район, селище Біляївка, вул. Соборна, 1) 	
до 	Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61) 	
про 	стягнення 141'478,16 грн 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, в якій просить суд (з урахуванням заяви Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області про зменшення розміру позовних вимог) стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 141'478,15 грн за неналежне виконання Договору №64 від 03.03.2023.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 30.03.2026 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
01.04.2026 Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву (вх. 7759), в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову Відповідач вказує на те, що Відповідач є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. В зв`язку з тим, що Позивач не звертався вчасно до Відповідача в 2025 році з документами про відшкодування витрат за отримані послуги, чим позбавив себе можливості вчасно отримати відшкодування за отримані військовою частиною комунальні послуги.
03.04.2026 Позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. 7968), в якій проти відзиву заперечує та зазначає, що неможливість здійснити відшкодування за комунальні послуги за попередній період у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування не є поважною причиною несплати наданих послуг, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення Відповідача від здійснення зобов`язань за вищевказаним Договором.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.
03.03.2023 року між Комунальною установою "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (далі – КУ "Центр надання соціальних послуг) (далі - Позивач, Сторона 1), Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - Сторона 2) та Квартирно – експлуатаційним відділом м. Харків (далі - Відповідач, Сторона 3) було укладено договір №64 спільно тимчасового безоплатного користування нерухомим майном (далі - договір). 
Згідно з п. 10.1 договору він діє відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України з 01.05.2022 до 31.12.2023 включно, але не довше дії воєнного стану. 
У разі відсутності заяви Сторони 2 про припинення чи дострокове розірвання Договору, дія Договору продовжується на той самий строк, на яких було укладено і на тих самих умовах (пункт 10.4. договору). 
Згідно з п. 1.1 договору Сторона 1 надає Стороні 2 можливість на спільне тимчасове безоплатне користування нерухомим майном Сторони 1: нежитлове приміщення, загальною площею 212,2 м2. 
Сторона 1 надає Стороні 2 можливість скористатися своїм майном для власних потреб (пункт 1.2. договору). 
Згідно з п. 3.1. договору спільне тимчасове користування майном здійснюється не безоплатній основі. 
Сторона 3 зобов`язана відшкодувати Стороні 1 всі витрати за комунальні послуги за договорами відшкодування комунальних послуг, які були отримані Стороною 2 за час дії цього Договору (пункт 3.2. договору). 
Відшкодування за спожиті комунальні послуги Стороною 2 сплачується Стороною 3, на підставі укладених договорів на відшкодування окремо кожним видом наданих комунальних послуг (електричної енергії, водовідведення, водопостачання, теплової енергії або природного газу, вивіз ТБО) за відповідним пакетом документів до них (пункт 3.3. договору). 
Між Сторонами було підписано акт приймання – передачі нерухомого майна, згідно договору спільного тимчасового безоплатного використання від 03.03.2023 року № 64. 
Строк дії Договору був подовжений 15.01.2024 Додатковою угодою №1 до Договору спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном від 03.03.2023 №64 на строк до 31.12.2024.
Додатковою угодою №2 до Договору спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном від 03.03.2023 №64 від 03.03.2025, строк дії договору був подовжений до 31.12.2025. 
За результатами користування майном і споживанням електричної енергії протягом 2025 року між Квартирно – експлуатаційним відділом м. Харків (Сторона 1), КУ "Центр надання соціальних послуг" (Сторона 2), Військовою частиною НОМЕР_1 (Сторона 3), укладалися договори, а саме: Договір №358 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії від 07.03.2025; Додаткова угода №1 до Договору №358 від 07.03.2025 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії від 10.04.2025; Додаткова угода №2 до Договору №358 від 07.03.2025 про відшкодування витрат за споживчу електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії /перетікання реактивної енергії від 18.06.2025; Додаткова угода №3 до Договору №358 від 07.03.2025 про відшкодування витрат за споживчу електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії /перетікання реактивної енергії від 31.10.2025; Додаткова угода №4 до Договору №358 від 07.03.2025 про відшкодування витрат за споживчу електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії /перетікання реактивної енергії від 30.11.2025; Додаткова угода №5 до Договору №358 від 07.03.2025 про відшкодування витрат за споживчу електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії / перетікання реактивної енергії від 22.12.2025. 
Згідно з п. 1.1. Сторона 2 забезпечує постачання/оплату електричної енергії, що використовується Стороною 3, а Сторона 1 відшкодовує витрати, понесені Стороною 2 з оплати електричної енергії, яка була спожита Стороною 3, за встановленими тарифами в термін, передбаченим Договором. 
Відшкодування витрат за споживчу електричну енергію здійснюється відповідно до показників лічильників або розрахунку згідно Договору на безкоштовне тимчасове використання приміщення від 03.03.2023року №64 (пункт 1.2. договору). 
Згідно з п. 2.1 сторони погодили, що вартість постачання електричної енергії становить: з 01.01.2025 за 1кВт/год – 9,899460 грн з ПДВ; з 16.01.2025 за 1кВт/год – 10,483787 грн з ПДВ; з 01.02.2025 за 1кВт/год – 10,530336 грн з ПДВ; з 01.03.2025 за 1кВт/год – 10,938936 грн з ПДВ; з 01.04.2025 за 1кВт/ год – 10,803948 грн з ПДВ; з 01.05.2025 за 1кВт/год – 10,610304 грн з ПДВ; з 01.06.2025 за 1кВт/год – 9,01308 грн з ПДВ; з 01.07.2025 за 1кВт/год 7,882872 грн з ПДВ; з 01.08.2025 за 1кВт/год – 8,69586 грн з ПДВ; з 01.09.2025 за 1кВт/год – 9,59646 грн з ПДВ; з 01.10.2025 за 1кВт/год – 10,86126 грн з ПДВ; з 01.11.2025 за 1кВт/год – 11,42178 грн з ПДВ; з 01.12.2025 за 1кВт/ год – 10,609836 грн з ПДВ. 
Згідно з п. 2.4. Договору загальна вартість цього Договору на дату його складання становить 179'712,62 грн у т.ч. ПДВ – 19'952,10 грн. 
Оплата за цим Договором здійснюється згідно ст.46, 48, 49 Бюджетного кодексу України, на підставі належним чином оформленого акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 31 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок сторони 1 за відповідним кодом видатків). 
Таким чином, внаслідок невиконання належним чином зобов`язань по відшкодуванню витрат за спожиту Військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію, у період з 01.05.2025 по 31.12.2025, згідно акту виконаних робіт, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у сумі 138'867,86 грн, а саме:
- за спожиту електричну енергію за період з 01.05.2025 по 31.05.2025 - 32'041,70 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.06.2025 по 30.06.2025 - 2253,27 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 - 11'863,72 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2025 по 31.08.2025 - 13'965,55 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.09.2025 по 30.09.2025 - 19'864,67 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2025 по 31.10.2025 - 28'402,19 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2025 по 30.11.2025 - 24'099,96 грн;
- за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 - 32'041,70 грн. 
У тому числі, за результатом користування Військовою частиною НОМЕР_1 водопостачанням протягом 2025 року був укладений Договір №1187 від 18.06.2025 про відшкодування витрат за спожите водопостачання та водовідведення між Квартирно – експлуатаційний відділ міста Харків (Сторона 1), Комунальна установа "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (Сторона 2) та Військова частина НОМЕР_1 (Сторона 3). 
Згідно з п. 1.1 Сторона 1 відшкодовує витрати, понесені Стороною 2 з оплати централізованого водопостачання та водовідведення, які були спожиті Стороною 3 згідно Договору оренди нерухомого майна № 64 від 02.03.2023. 
Сторона 1 зобов`язується здійснювати відшкодування (оплату) Стороні 2 витрат за використання централізованого водопостачання та водовідведення, згідно фактичного обсягу споживання Стороною 3, встановленого за показниками засобів обліку або згідно розрахунку спожитої води. 
Здійснювати оплату згідно ст. ст. 46, 48, 49 Бюджетного кодексу України на розрахунковий рахунок Сторони 2 протягом 30 календарних днів, після отримання кошторисних призначень, грошових коштів на розрахунковий рахунок, за відповідним кодом видатків Квартирно – експлуатаційного відділу міста Харків (Сторони 1) та від Сторони 2 відповідного акту про відшкодування витрат (пункт 2.2 договору). 
Ціна цього Договору становить 7658,26грн, в тому числі ПДВ – 1276,38 грн (пункт 1.2.) 
Згідно з п. 1.3 Сторона 2 надає Стороні 3 послуги за тарифами, що встановлені для підприємств – постачальників цих послуг, а саме:
- водопостачання з 01.01.2025 по 15.01.2025 - 36,08 грн за 1м.куб з ПДВ;
- водопостачання з 16.01.2025 по 31.01.2025 - 47,46 грн за 1м.куб з ПДВ;
- водопостачання з 01.02.2025 по 31.03.2025 - 47,46 грн за 1м.куб з ПДВ. 
Протягом строку дії Договору тариф, обсяг споживання та загальна вартість договору може змінюватися. Зміни узгоджуються шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. 
До того ж, 22.12.2025 був складений Договір №1187/1 про відшкодування витрат за спожите водопостачання та водовідведення між Квартирно- експлуатаційний відділ міста Харків (Сторона 1), Комунальна установа "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (Сторона 2) та Військова частина НОМЕР_1 (Сторона 3). 
Згідно з п. 1.1 Сторона 1 відшкодовує витрати, понесені Стороною 2 з оплати централізованого водопостачання та водовідведення, які були спожиті Стороною 3 згідно Договору оренди нерухомого майна № 64 від 02.03.2023. 
Сторона 1 зобов`язується здійснювати відшкодування (оплату) Стороні 2 витрат за використання централізованого водопостачання та водовідведення, згідно фактичного обсягу споживання Стороною 3, встановленого за показниками засобів обліку або згідно розрахунку спожитої води. 
Здійснювати оплату згідно ст. ст. 46, 48, 49 Бюджетного кодексу України на розрахунковий рахунок Сторони 2 протягом 30 календарних днів, після отримання кошторисних призначень, грошових коштів на розрахунковий рахунок, за відповідним кодом видатків Квартирно – експлуатаційного відділу міста Харків (Сторони 1) та від Сторони 2 відповідного акту про відшкодування витрат (пункт 2.2 договору). 
Ціна цього Договору становить 1423,80 грн, в тому числі ПДВ – 237,30 грн. (пункт 1.2.) 
Згідно з п. 1.3 Сторона 2 надає Стороні 3 послуги за тарифами, що встановлені для підприємств – постачальників цих послуг, а саме:
- водопостачання з 01.12.2025 по 31.12.2025 - 47,46 грн за 1м.куб з ПДВ. 
Протягом строку дії Договору тариф, обсяг споживання та загальна вартість договору може змінюватися протягом дії Договору. Зміни узгоджуються шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. 
Таким чином, внаслідок невиконання належним чином зобов`язань по відшкодуванню витрат за споживання Військовою частиною НОМЕР_1 водопостачання, у період з 01.11.2025 по 31.12.2025, згідно акту виконаних робіт, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у сумі 2610,30 грн, а саме:
- водопостачання з 01.11.2025 по 30.12.2025 – 1186,50 грн;
- водопостачання з 01.12.2025 по 31.12.2025 – 1423,80 грн. 
20.01.2026 Комунальною установою "Центром надання соціальних послуг" на адресу Квартирно – експлуатаційного відділу міста Харкова була направлена претензія №01-10/23 щодо відшкодування витрат за спожиту електроенергію та водопостачання у сумі 141'478,16 грн, з вимогою забезпечення перерахування коштів за відшкодування електричної енергії та водопостачання у повному обсязі. 
У свою чергу у відповіді Квартирно – експлуатаційного відділу міста Харкова №583/761 від 30.01.2026 на претензію про відшкодування витрат за споживчу електричну енергію та водопостачання, зазначається, що Квартирно експлуатаційного відділу міста Харкова є неприбутковою установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат. У зв`язку з чим, здійснити відшкодування за спожиту електричну енергію/пертікання реактивної енергії в робочому порядку немає можливості.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).
У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 Господарського кодексу України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України "Про ринок електричної енергії". Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.
Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).
Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач своїм підписом в Договорі взяв на себе обов`язок компенсувати Позивачу суму спожитих користувачем комунальних послуг.
За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд зазначає, що частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями статті 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.
Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.
Таким чином, посилання Відповідача, як на підставу для відмови в позові, на те, що Позивач не звертався до Відповідача за відшкодуванням боргу у встановлені розумні строки та те, що Відповідач є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду - є необґрунтованими.
Суд установив, що Відповідач не відшкодував Позивачу суму боргу в розмірі 141'478,15 грн за неналежне виконання Договору №64 від 03.03.2023.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що грошові кошти в розмірі 141'478,15 грн підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими Відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 3328 грн покладається на Відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61, код ЄДРПОУ 07923280) на користь Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (64141, Харківська обл., Лозівський район, селище Біляївка, вул. Соборна, 1, код ЄДРПОУ 25752405) заборгованість за Договором №64 від 03.03.2023 у сумі 141'478,15 грн та 3328 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ст. 256, 257 ГПК України рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:
Позивач - Комунальна установа "Центр надання соціальних послуг" Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (64141, Харківська обл., Лозівський район, селище Біляївка, вул. Соборна, 1, код ЄДРПОУ 25752405).
Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61, код ЄДРПОУ 07923280). 

Суддя		І.В. Трофімов