Справа № 489/10086/25 
Номер провадження 2/489/808/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

03 червня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради (далі-відповідач 2), третя особа - приватний нотаріус Хоменко Ольга Олегівна про визначення часток у праві спільної сумісної власності
встановив
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1997 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . На момент її смерті ніхто із спадкоємців до нотаріуса не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки усі спадкоємці були зареєстровані разом зі спадкодавцем і фактично вступили в права спадкування відповідно до ст.1268 ЦК України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_3 – ОСОБА_4 . Спадкоємцями І черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина – ОСОБА_3 та його син - ОСОБА_1 (позивач), які фактично прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України. оформити свої спадкові права після смерті батька – ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не в змозі, оскільки як вбачається із Роз`яснення чинного законодавства від 12.12.2025р. №224/01-16, яке видано приватним нотаріусом Хоменко О.О. миколаївського міського нотаріального округу, із наданих нотаріусу документів вбачається, що неможливо видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, оскільки не визначені частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , належному померлому, оскільки не можливо встановити склад спадкового майна та рекомендовано з цим питанням звернутися до суду.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживає її син – ОСОБА_1 (позивач), який фактично вступив у права спадкування відповідно до ст.1268 ЦК України. Окрім позивача, відсутні інші спадкоємці І черги, після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину, як за законом так і за заповітом, оскільки остання заповіту не залишила. Отже, у Позивача відсутній документ, який підтверджує визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, що унеможливлює оформлення його спадкових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оформленням якого займається позивач.
З цих підстав просив суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , по 1/5 частці за кожним із співвласників, а саме: за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП- НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу за їх відсутності. 
Третя особа в судове засідання не з`явилася, просила суд розглядати справу без її участі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Згідно з розпорядженням органу приватизації від 15.09.1997 вирішено передати квартиру АДРЕСА_1 в приватну спільну сумісну власність.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1997 року, виданого Службою приватизації житлового фонду «Машпроект» на підставі розпорядження від 15 вересня 1997 року за №38/20, зареєстрованого в Миколаївському КП МБІ 30.10.1997 року за реєстровим №18559, – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Після її смерті спадкова справа не заводилася (а.с.78).
ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті заведено спадкову справу 71/2025. З заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся позивач ОСОБА_1 , який є його сином (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 ). Станом на час відкриття спадщини 16.05.2011 разом з спадкодавцем ОСОБА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а отже вони фактично прийняли спадщину (а.с. 93, 104).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті заведена спадкова справа №66/2025, з якої слідує, що з заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся ОСОБА_1 , який є її сином (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 ).
Також з вказаної спадкової справи слідує, що на час відкриття спадщини станом на 26.10.2025 разом з ОСОБА_3 був зареєстрований позивач ОСОБА_1 , а значить прийняв спадщину фактично після її смерті (а.с.65).
ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Частинами першою, третьою статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно з ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
В ч.2 ст. 372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
З п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370,частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.
Таким чином суд встановив, що за відсутності доведеності виключень, передбачених частиною другою статті 370 та частини другої статті 372 Цивільного кодексу України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.
Отже, оскільки спірне нерухоме майно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності, частки співвласників не виділені, але є рівними, відсутність можливості визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності в позасудовому порядку, то існує необхідність визначення часток із спільної сумісної власності по 1/5 частці кожному в судовому порядку, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України суд
вирішив
Позов задовольнити.
Визначити, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є рівними і складають по 1/5 частці за кожним із співвласників, а саме: за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП- НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач 1ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач 2: територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, адреса: 54005, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: приватний нотаріус Хоменко Ольга Олегівна, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 74.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 03.06.2026.

Суддя В. В. Кокорєв