ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 308/2136/24
провадження № 61-11797св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лупу Сергій Сергійович, 
на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року у складі судді Бенца К. К. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Джуги С. Д., Собослоя Г. Г.
у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича та зобов`язання вчинити дії,
ухвалив постанову про таке:
І. Короткий зміст скарги
1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. та зобов`язання вчинити дії.
2. Скарга обґрунтована так:
- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2011 року у справі № 2-2488/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») 680 940,04 грн заборгованості за кредитним договором від 04 квітня 2008 року № 0198/08/26-CL та 1 820,00 грн судових витрат;
- 17 жовтня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області видав виконавчий лист у справі № 2-2488/11;
- ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2019 року у цій справі замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», стягувач);
- ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року з урахуванням виправленої описки на підставі ухвали цього ж суду від 18 травня 2020 року поновлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-2488/11;
- на підставі заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» 01 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Д. А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2488/11;
- правовими підставами для відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 станом на 01 вересня 2020 року були: виконавчий лист у справі № 2-2488/11; ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження; ухвала цього ж суду від 22 квітня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання;
- після відкриття виконавчого провадження постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 травня 2021 року було скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року та відмовлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. У зв`язку з цим перестала існувати одна з підстав для відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1;
- строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа стягувачем пропущено (такий строк сплинув 11 жовтня 2019 року), і наразі суд відмовив у його поновленні;
- із повторною заявою про поновлення пропущеного строку ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» до суду не зверталося, чим фактично створює перешкоди у здійсненні виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа;
- правові підстави для продовження здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 відсутні, а тому виконавчий лист підлягає поверненню стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України «Про виконавче провадження»);
- неповернення стягувачу виконавчого листа свідчить про неправомірність дій приватного виконавця, які призводять до подальшого примусового виконання виконавчого листа, строк для пред`явлення якого до виконання сплинув, що створює негативні наслідки для боржника ОСОБА_1 , на заробітну плату якого було звернуто стягнення.
3. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А., які полягають у неповерненні ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 виконавчого листа № 2-2488/11 на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. винести у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 постанову про повернення стягувачу виконавчого листа.
ІІ. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
4. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
5. Відмовляючи у задоволенні скарги, суди виходили з наступного:
- чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» не пов`язує повернення виконавчого документа стягувачу із скасуванням ухвали суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відмовою у поновленні такого строку;
- враховуючи, що стягувачем виконавчий документ пред`явлено до виконання в межах поновленого пропущеного строку на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року, яка була чинною на той момент, а виконавче провадження є відкритим, і в його межах проводяться виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого листа, то факт незвернення стягувача до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою вважати, що стягувач чинить перешкоди проведенню виконавчих дій;
-  ОСОБА_1 не довів наявність правових підстав для покладення обов`язку на державного виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
-  ОСОБА_1 не довів порушення його прав при здійсненні виконавчих дій приватним виконавцем Ярошевським Д. А. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, оскільки на час відкриття виконавчого провадження ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання була чинною;
- дії приватного виконавця Ярошевського Д. А. є правомірними, тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.
6. Разом з тим, апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що підстави для повернення виконавчого документа, визначені пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а також визначені статтями 37 і 39 вказаного Закону, не застосовуються, оскільки це є різні процесуальні підстави для повернення виконавчого листа/закінчення виконавчого провадження, які у цьому випадку не є релевантними. У цій справі ОСОБА_1 міг звернутися із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в порядку статті 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), однак такий своїм правом не скористався.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
7. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Лупу С. С. просить ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.
8. Касаційна скарга містить таке обґрунтування:
- одна з підстав для відкриття виконавчого провадження перестала існувати, адже ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року було скасовано постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 травня 2021 року та відмовлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Тобто, правової підстави, на основі якої було відкрито виконавче провадження, не існує, і строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання фактично не поновлений;
- Міністерство юстиції України в своєму листі від 02 січня 2024 року роз`яснило, що у разі пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач повинен звернутись до суду із заявою про його поновлення;
- ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не вчиняє дій щодо звернення до суду із відповідною заявою, чим фактично створює перешкоди у здійсненні виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа;
- приватний виконавець своїми неправомірними діями допускає можливість подальшого примусового виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, в матеріалах якого відсутні докази пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого законом;
- наразі відсутні правові підстави для продовження здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1, а виконавчий лист підлягає поверненню стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
- подальше здійснення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, строк для пред`явлення до виконання якого сплинув і не поновлений судом, не може вважатись таким, що відповідає закону та меті виконавчого провадження;
- дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А., які полягають у неповерненні ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» виконавчого листа, є неправомірними, адже такі дії створюють негативні наслідки для боржника ОСОБА_1 ;
- стягувач не позбавлений можливості після повернення виконавчого листа звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та у разі задоволення такої заяви повторно подати цей виконавчий лист до примусового виконання;
- суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи ОСОБА_1 про те, що він вже звертався до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, але ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 червня 2022 року, у задоволенні такої заяви було відмовлено;
- суд апеляційної інстанції не врахував, що належним способом захисту порушених прав боржника ОСОБА_1 є саме повернення приватним виконавцем виконавчого документа стягувачу в порядку, визначеному пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Такий спосіб захисту забезпечить ефективне поновлення прав ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.
ІV.Рух справи у суді касаційної інстанції
9. 16 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду. 
10. Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.
11. Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 10 листопада 2025 року.
12. Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
V. Фактичні обставини, встановлені судами
13. 17 жовтня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на виконання рішення суду у справі № 2-2488/11 від 14 червня 2011 року видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 680 940,04 грн заборгованості за кредитним договором та 1 820,00 грн судових витрат.
14. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2019 року замінено вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» його правонаступником - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
15. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 25 травня 2020 року про виправлення описки поновлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
16. Представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі ухвал суду про заміну стягувача та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2488/11.
17. 01 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Д. А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, а 09 жовтня 2020 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
18. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року та відмовлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
19. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 червня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
20. Листом від 01 лютого 2024 року приватний виконавець Ярошевський Д. А. повідомив ОСОБА_1 про те, що стягувач пред`явив виконавчий документ до виконання в межах поновленого пропущеного строку, оскільки ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року була чинною на той час. Виконавче провадження № НОМЕР_1 є відкритим і в його межах проводяться виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого листа. Факт незвернення стягувача до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою вважати, що стягувач чинить перешкоди у проведенні виконавчих дій.
21. Приватний виконавець вважає відсутніми підстави для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
22. Міністерство юстиції України роз`яснило ОСОБА_1 те, що статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документа стягувачу або для закінчення виконавчого провадження, як скасування судом ухвали про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
VІ. Позиція Верховного Суду
23. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК), Верховний Суд зазначає таке.
24. Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
25. У пункті 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією з засад виконавчого провадження.
26. За змістом статті 447 ЦПК, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. 
27. Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
28. Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
29. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
30. Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
31. Звертаючись до суду із скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 посилався на відсутність правових підстав для продовження здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1, у зв`язку з чим виконавчий лист має бути повернутий стягувачу відповідно до пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалу суду, якою було поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, апеляційний суд скасував.
32. Статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.
33. Зокрема, однією з підстав, на яку посилається ОСОБА_1 , є пункт 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.
34. Крім того, у пункті 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
35. Повернення виконавчого документа стягувачу є процесуальною дією державного (приватного) виконавця, яка вчиняється останнім у випадку, коли внаслідок існування певних обставин або дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження неможливо у примусовому порядку виконати відповідне рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11).
36. У цій справі судами встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року у справі № 2-2488/11 з урахуванням виправленої описки на підставі ухвали цього ж суду від 18 травня 2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
37. Постановою приватного виконавця Ярошевського Д. А. від 01 вересня 
2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа.
38. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 травня 2021 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 
2020 року скасовано, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.
39. Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що ухвалу суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було скасовано вже після того, як приватний виконавець відкрив виконавче провадження.
40. Разом з тим, Закон України «Про виконавче провадження» жодним чином не пов`язує повернення виконавчого документа стягувачу із скасуванням ухвали суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відмовою у поновленні такого строку.
41. На момент пред`явлення виконавчого листа до виконання ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року була чинною, а тому приватний виконавець, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», на законних підставах відкрив виконавче провадження.
42. Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, визначені пунктом 2 частини четвертої статті 4 і пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у цьому випадку не застосовуються, оскільки, враховуючи встановлені обставини справи, не є релевантними.
43. Виходячи з викладеного, не встановивши в діях приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. ознак неправомірності, суди обґрунтовано відмовили у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
44. Аргументи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, але ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 червня 2022 року, у задоволенні такої заяви було відмовлено, не можуть бути підставою для скасування судових рішень.
45. Цей суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду виснувала, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки разів, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц).
46. Таким чином, у спірних правовідносинах ОСОБА_1 не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою з процесуальних питань. Зокрема про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що може бути ефективним способом захисту прав скаржника.
47. При цьому Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2025 року у справі № 308/7291/24 за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця висновував, що Закон України «Про виконавче провадження» жодним чином не пов`язує повернення виконавчого документа стягувачу із скасуванням ухвали суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відмовою у поновленні такого строку.
48. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні скарги. Такі доводи були викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, і їм уже дана належна оцінка апеляційним судом.
VІІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
49. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права.
50. Незгода ОСОБА_1 із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).
51. Суди належним чином, з дотриманням норм статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно встановили обставини справи та правильно відмовили у задоволенні скарги.
52. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, що відповідатиме частині третій статті 401 та статті 410 ЦПК.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лупу Сергій Сергійович, залишити без задоволення.
2. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:    П. І. Пархоменко Д. А. Гудима  Є. В. Краснощоков